Справа № 161/4789/22
Провадження № 3/161/1850/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 13 липня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Філюк Т.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,-

- за ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

21 квітня 2022 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 075376 від 12 квітня 2022 року вбачається, що водій ОСОБА_1 , 11.04.2022 року, о 22:50 год., в с. Гаразджа,по автодорозі сполученням Лище - Гаразджа передав керування транспортним засобом «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а саме, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані як порушення вимог п. 2.9 г Правил дорожнього руху, він двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Як вбачається з матеріалів справи, судом неодноразово вживалися заходи для виклику особи в судові засідання, однак ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість здійснення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Така позиція суду узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» (Заява N 36655/02), відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст. 245 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідна наявність сукупності елементів складу адміністративного правопорушення. В даному випадку необхідна наявність сукупності наступних елементів складу адміністративного правопорушення: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані сп`яніння; добровільне, з власної волі передання керування транспортним засобом.

Згідно зі ч.3 ст.130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Пунктом 2.9 «г» Правил дорожнього руху передбачена заборона передання керування транспортними засобами особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

В матеріалах справи наявна довідка віділення поліції №3 Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 14.04.2022 року. з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП 30.09.2021 постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області, 16.12.2021 року постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області, якими його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафів по 17000 грн та позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, та за ч.2 ст.130 КУпАП відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2022 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу 34000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом року двічі піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а відтак, відповідно кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП.

Протоколом про адміністративне правопорушення, підтверджується, що ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом марки Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а саме, водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Дана обставина підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.04.2022 р. , відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 12.04.2022 року № 188, відповідно до якого ОСОБА_2 , 12.04.2022р., о 04:10 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074819 від 12.04.2022року.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП є повними, безсумнівними, належними та допустимими, такими, що доповнюють одне одного, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Як встановлено судом ОСОБА_1 , незважаючи на те, що має посвідчення водія, сам не керував автомобілем, а передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , а тому ОСОБА_1 у даному випадку не є водієм, а відноситься до категорії "інші особи", стягнення для якої передбачено окремо санкцією ч.3 ст.130КУпАП - штраф в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскації транспортного засобу.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності у суду немає об`єктивних сумнівів у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, суд не застосовує адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять документального підтвердження наявності у приватній власності ОСОБА_1 будь-якого транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

З протоколу про адміністративне вбачається, що транспортний засіб Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , не перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , а тому адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу у даному випадку не може бути застосоване судом.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч.3 ст. 130 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну) гривень.

(Реквізити сплати: рахунок отримувача: UA0003001; назва отримувача коштів: ГУК у Волинській області/Волинська область/21081300; код отримувача (код ЄДРПОУ) 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банка отримувача (МФО) 899998).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

(Реквізити сплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 102 000 (сто дві тисячі) гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк