Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/185/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Ханас М. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022 року. Кропивницький апеляційний суд в складі судді Гончара В.М., за участі ОСОБА_1 , розглянув в режимі відеоконференції у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнено судовий збір в розмірі 496,20 грн. в дохід держави

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 04.04.2022, о 18 год. 57 хв., на вул. Центральна,181, в м. Гайвороні Голованівського району Кіровоградської області керував мотоблоком Зубр, без н/з, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», результат якого становить 0,41 ‰, тест № 2272, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на не дослідження судом всіх обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що він рух мотоблоком не здійснював, працівники поліції його не зупиняли. Крім того з результатом тесту він згоден не був, однак йому не пропонували пройти огляд для визначення стану сп`яніння в медичному закладі, чим було порушено відповідний порядок такого огляду, передбачений Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Також зазначив, що останнім днем подачі апеляційної скарги є вихідним, тому просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

ОСОБА_1 будучи повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги в призначене судове засідання 16.06.2022 не з`явився, суду направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні.

В чергове судове засідання призначене на 30.06.2022 ОСОБА_1 знову не з`явився, суду надав клопотання про відкладення розгляду справи та проведення чергового судового засідання в режимі відеоконференції.

12.07.2022 ОСОБА_1 в черговий раз не з`явився для розгляду справи призначеної в режимі відеоконференції з Гайворонським районним судом Кіровоградської області, поважні причини неявки апеляційний суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Враховуючи зазначені обставини апеляційний суд вважає причину неявки ОСОБА_1 в призначене судове засідання в режимі відеоконференції на 12.07.2022 не поважною та за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Як вбачається із матеріалів справи оскаржувана постанова судом винесена 18.05.2022, останній день оскарження якої припадає на вихідний день 28.05.2022, а тому з метою недопущення порушення права особи доступу до правосуддя ОСОБА_1 підлягає поновленню строк на апеляційне оскарження.

Згідно п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно підтверджується дослідженими та перевіреними під час судового розгляду справи наступними доказами:

- даними протоколу у справі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 058683 від 04.04.2022, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та яким зафіксовано дата, час, місце та обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення;

- даними результату проходження ОСОБА_1 огляду на ступінь алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», проведеного 04.04.2022, о 19 год. 23 хв., результат якого склав 0,41 ‰, тест № 2272;

- даними відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, відтвореного в судовому засіданні, згідно якого 04.04.2022 , о 18 год. 57 хв., ОСОБА_1 на вул. Центральній, 181, у м. Гайвороні був зупинений працівниками поліції під час керування мотоблоком ЗУБР, без н/з, та на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Будь-яких заперечень щодо незгоди з результатом пройденого тесту на місці зупинки транспортного засобу він не висловлював, при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення будь-яких зауважень не висловив у зазначеному протоколі (а.с.1- 3).

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, тому вважаються належними та допустимими.

Апеляційний суд ставить критично до тверджень ОСОБА_1 про відсутністьв його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин зазначених в апеляційній скарзі.

Так, суд першої інстанції вірно послався на те, що згідно п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Між тим, з відеозапису, здійсненого поліцейськими, вбачається, що ОСОБА_1 висловлював свою категоричну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, а безпосередньо вже після проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу не висловлював своєї незгоди з таким результатом, про що окрім того, не зауважував у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд вірно звернув увагу на те, що дійсно незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад. Між тим, незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу, повинна бути висловлена в категоричній чіткій формі та передбачає певні активні дії водія, які дозволяють прийти до висновку, що останній не погоджується з позитивним результатом огляду і вважає його неправильним.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а його процесуальна поведінка після проходження огляду свідчить про те, що він не заперечував результати самого огляду. Крім того, ствердив факт вживання перед тим слабоалкогольного напою, що підтверджується відеозаписом (о 19:25:52), на якому відсутні висловлювання категоричної незгоди з показами алкотестера та вимога ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад на освідування.

Подальша ж зміна психологічного відношення ОСОБА_1 до позитивного результату огляду на стан алкогольного сп`яніння, висловлена вже після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того доводи ОСОБА_1 про те, що він рух мотоблоком не здійснював, працівники поліції його не зупиняли, є безпідставними оскільки спростовуються відеозаписом з якого вбачається, що транспортний засіб приведений в рух з допомогою технічних дій водія. Крім того, протягом здійснення усього відеозапису ОСОБА_1 не заперечував сам факт керування ним транспортним засобом, а лише наголошував на незаконність його зупинки працівниками поліції.

Із вище наведених та досліджених судом доказів, вбачається, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, що також узгоджується і з вимогами ст. 266 КУпАП.

Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, а також об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не було наведено.

Апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже обставини, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_1 є лише способом захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи апелянта щодо скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими, а тому в їх задоволення слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2022 року стосовно ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар