ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1487/22 Справа № 206/2678/22 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Солнцева О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, 20.08.2022 о 08 год. 40 хв. в м. Дніпро, узвіз Самарський, буд. 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21112, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Солнцев О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, істотне порушення норм матеріального і процесуального закону. Апелянт зазначає, що суть правопорушення, викладена у протоколі, складеного щодо ОСОБА_1 є формальною та незрозумілою, оскільки не конкретизовано від якого саме огляду та у який спосіб ОСОБА_1 відмовився від його проходження, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Разом з цим, захисник зауважує, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп"яніння не відмовлявся та докази на підтвердження цих обставин у справі відсутні, що не було враховано судом першої інстанції при розгляді справи. Окрім того, апелянт посилається на те, що у справі відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння, що свідчить про порушення, встановленої законом процедури і спростовує факт вимоги поліцейського на проходження такого огляду у медичному закладі, проте ці обставини судом залишилися не дослідженими, які могли суттєво вплинути на його висновки. Також, зазначає, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, як того вимагає закон, а його батько, який був на місці події та може спростувати, викладені у протоколі обставини, судом допитаний не був, що свідчить неповноту та необ"єктивність судового розгляду, тому просить постанову скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у скоєні цього правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 093490 від 20.08.2022, в якому викладено суть правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписом, складеним працівником поліції № 471267, зазначеним у протоколі, на якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння у медичному закладі; направленням водія на проходження огляду у закладі охорони здоров"я, у якому зафіксовані ознаки наркотичного сп"яніння, які виявлені у ОСОБА_1 ..

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які виразилися у відмові особи від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає та стороною захисту таких надано не було.

Суд звертає увагу й на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само й за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, посилання захисника на те, що водій не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння, є необґрунтованими та спростовуються складеним відеозаписом, з якого видно, що на вимогу працівника поліції на проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння у медичному закладі ОСОБА_1 в результаті відмовився, при цьому пояснивши, що пару днів тому вживав алкогольні напої та наркотичні речовини.

Твердження апелянта про відсутність у справі направлення водія на проходження медичного огляду, є безпідставним, оскільки таке направлення міститься у справі та складено згідно з вимогами закону.

Також, не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що батько ОСОБА_1 , який був на місці події, не був допитаний у справі, як свідок, оскільки таких клопотань стороною захисту, під час розгляду справи заявлено не було, а суд, з метою дотримання засад судочинства, позбавлений можливості з власної ініціативи відшукувати докази у справі.

Що стосується доводів скарги захисника про те, що у протоколі, складеного щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не конкретизовано від якого саме огляду та у який спосіб водій відмовився від його проходження, то ці обставини дійсно мають місце, проте не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, яка підтверджується іншими доказами у справі, отриманих у встановленому порядку та обсязі, необхідному та достатньому для підтвердження наявності в його діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи скарги апелянта,є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд апеляційної інстанції їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували упередженість працівників поліції, оскарження їх дій, або ставили б під сумнів наявність підстав для складання щодо ОСОБА_1 протоколу, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Отже, при апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 ,за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 ,інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Солнцева О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Рябчун