Справа № 703/2107/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , солдата військової частини НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

у с т а н о в и в :
Рядовий ОСОБА_1 30 липня 2022 року близько 08 години 00 хвилин вжив алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в м. Сміла. 30 липня 2022 року був доставлений до приміщення комендатури в АДРЕСА_2 , де о 12:55 був перевірений приладом Алконт-М №00273 на стан алкогольного сп`яніння. За результатами перевірки встановлено, що рядовий ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом №164 приладу Алконт-М №00273 з результатом 1,84%.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч.1ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді) стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 30 липня 2022 року, матеріали справи надійшли до суду 02 серпня 2022 року.

Відповідно до вимог ст. 277 КУпАП та з метою недопущення порушення прав особи справу про адміністративне правопорушення було призначено до розгляду 24 серпня 2022 року та в подальшому відкладено у зв`язку з неявкою до суду особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та відсутністю відомостей про вручення їй повісток.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року по справі № 308/8763/15-а зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

А тому, під час розгляду справи суд, також, враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі за заявою №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Таким чином, оскільки на день розгляду справи закінчився визначений законом строк накладення адміністративного стягнення, провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір не підлягає стягненню.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 38, ст. 247, 283, 284 КУпАП суддя

п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрити у зв`язку зі спливом строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.Я. Биченко