Справа № 189/1693/22
П О С Т А Н О В А
іменем України
08.11.2022 року смт. Покровське
Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Степанової О.С.
при секретарі Комеристій І.А.
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні з застосуванням звуко та відеозаписувальних технічних засобів фіксації в смт. Покровське справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце служби та посада: водій взводу МТЗ військової частини НОМЕР_1 ,-
- за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення в/ч НОМЕР_1 /14 від 26.10.2022 року старший солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, недбало ставився до військової служби, що полягає у безвідповідальному ставленні до вивчення вимог Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 року №440, в порушення ст.ст.11,12,16,18 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту ЗСУ в умовах воєнного стану відмовився від виконання законних вимог свого командира (начальника), зокрема, наказу №273 від 19.09.2022 року, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю та суду пояснив, що він являється військовослужбовцем Збройних Сил України, наказом командира ВЧ НОМЕР_1 його було призначено на посаду діловода групи логістики. Однак, він повідомив, що не зможе працювати на даній посаді, оскільки володіє українською мовою лише на розмовному рівні, так як за походженням він з Республіки Молдова, переїхав до України та отримав громадянство даної держави лише у 2014 році. Під час ознайомлення з Наказом №273 від 19.09.2022 року він відразу зазначив про те, що не володіє українською мовою та вивчення Інструкції і здача екзамену на українській мові для нього є неможливим. Вважає, що його дії щодо не вивчення Інструкції у встановлений термін, вчинені ним за обставин не володіння в повній мірі українською мовою та письмом, не створюють недбалості, а отже, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП. Крім того, 01.11.2022 року його було переведено з посади діловода групи логістики на посаду водія взводу МТЗ. Просить закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він проходить службу разом з ОСОБА_1 , який є чесною, порядною та надійною людиною. Він був свідком того, що ОСОБА_1 не відмовлявся виконувати накази командира, але вивчити Інструкцію в розмірі 10 печатних листків він не міг при всьому своєму бажанні, оскільки він володіє українською мовою лише на розмовному рівні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2022 року Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №98 солдата ОСОБА_1 було призначено на посаду діловода групи логістики НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.17).

Згідно копії Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2022 року №273 про постановку завдань діловоду групи логістики, діловоду групи логістики старшому солдату ОСОБА_1 в термін до 18.10.2022 року наказано: здійснити вивчення вимог Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 року №440; бути в готовності до здачі заліків з визначення рівня знань вимог Інструкції 25.10.2022 року (а.с.6).

Із вказаним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений 19.09.2022 року, про що зазначено в його письмових поясненнях (а.с.14).

В екзаменаційному зошиті діловода групи логістики ОСОБА_3 від 25.10.2022 року зазначено, що він не в змозі надати відповіді на екзаменаційні питання на українській мові, оскільки не володіє даною мову на достатньому рівні, так як являється уродженцем Республіки Молдова (а.с.7-8), про що також вказано і в його письмових поясненнях (а.с.14).

Таким чином, ОСОБА_1 не заперечував факт неможливості вивчення Інструкції у визначений час, однак, такі дії обґрунтував об`єктивними обставинами, а саме, відсутністю володіння українською мовою за походженням.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 являється уродженцем Республіки Молдова, Кантемирського району, с. Порумбешти (а.с.45).

Так, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду, володіння мовою тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

Так, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, зокрема, чи вчинені вони з прямим умислом або через недбале чи несумлінне ставлення до службових обов`язків.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 ,суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, оцінивши належним чином всі наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не доведена у встановленому законом порядку, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в даній справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.3 ст. 126, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 10.11.2022 року.

Суддя: О.С. Степанова