Справа № 450/811/22 Провадження № 3/450/1143/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І.І., розгляднувши в м. Пустомити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №045480 від 20.02.2022, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він, 20.02.2022 року о 13.30 в с Сокільники, вул. Зубрівська Пустомитівського району Львівської області керував транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газон аналізатора «ALCOTEST № 2268 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

В судовому ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Вказує, що його автомобіль здійснював вимушену стоянку на автозаправній станції «АМІК», що в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області протягом трьох днів, очікуючи надсилання відповідних автозапчастин для його ремонту. На четвертий день перебування в режимі очікування, не здійснюючи відповідно ніякого руху автомобілем, до нього підійшли працівники поліції, які наказали перепаркувати автомобіль у зв`язку з проведенням певних ремонтно-будівельних робіт на території АЗС,оскільки його автомобіль перешкоджав, на їх думку, у здійсненні цих робіт, в місці якому він до того стояв декілька днів. На вимогу працівників поліції, ним було здійснено переміщення на декілька метрів свого автомобіля, аж ніяк не рух такого. Працівники поліції, чітко усвідомлюючи, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, змусили сісти за кермо, та перемістити свій автомобіль у просторі на декілька метрів, пригрозивши, що у випадку відмови його автомобіль буде у встановленому порядку евакуйовано з місця його вимушеної стоянки. З метою уникнення конфліктної ситуації, ним було вчинено дану дію. Однак тільки він сів за кермо, перемістивши свій автомобіль на 10-15 метрів, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Визнавши вживання алкогольних напоїв, оскільки не здійснював рух автомобілем в добровільному порядку по своїй волі, а за вказівкою працівників поліції, такий відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, визнавши факт вживання ним такого. Стверджує, що працівники поліції вимусили, сісти за кермо автомобіля та перемістити його на декілька метрів в просторі, на що останній вимушений був погодитися, з метою уникнення негативних для себе наслідків.

Вважає, що протокол щодо нього був складений працівниками поліції безпідставно, процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння проведена з порушенням чинних норм законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів. Процедура відмови на стан алкогольного сп`яніння не зафіксована у встановленому законом порядку, не засвідчується безперервним записом камери нагрудного реєстратора інспектора поліції, а також в порушення вимог ст..266 КУАП не в присутності двох свідків Стверджує, що керування автомобілем не здійснював. Належних та допустимих доказів вчинення ним даного правопорушення, працівниками поліції не представлено. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №045480 від 20.02.2022; відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, приходжу до наступного висновку:

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даним складом адміністративного порушення, передбачено умисну форму вини за вчинення даного правопорушення.

Згідно рапорту лейтенанта поліції В(С)РПП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області М.Павлюка від 20.02.2022 року вбачається, що під час несення служби в складі екіпажу Дзвін-6 з 8.00 год. 20.02.2022 року у с. Сокільники по вул. Зубрівська було виявлено автомобіль марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , який перед початком руху не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку руху після чого даний транспортний засіб було зупинено та виявлено водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук та запропоновано даному водієві пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 категорично відмовився та пояснив, що вживав 250 грам горілки та по дорозі міжнародного значення не їздив та не вважає, що вчинив адміністративне порушення, оскільки їхав по селі. На останнього складено протокол за ст.130 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно інформації відеозапису, долученого до матеріалів справи, який без не містить визначення обов`язкових ознак, такого, а саме номер нагрудної бодікамери, дати і години події правопорушення вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснює повільний рух(переміщення) з мінімальною швидкістю. Пояснення надані в судовому засіданні останнім підтверджується даними відеозапису, долученого до матеріалів справи. А саме, повільний рух автомобіля. Працівник поліції запитує ОСОБА_1 чи не міг він так вчинити декілька днів назад, на що той відповів, що думав, що нікому не заважає його автомобіль. Разом з тим працівник поліції на камеру запитує, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, чому він зупинився «під знак?». Однак у рапорті від 20.05.2022 року, який вказано вище зазначена зовсім інша причина зупинки, та вказано на рух автомобіля ОСОБА_1 за зовсім інших обставин. В подальшому, працівник поліції здивовано запитує ОСОБА_1 чи він вживав алкогольні напої, той ствердно відповів, сказавши, що через те і не хотів сідати за кермо автомобіля. Звідси вбачається, що працівники поліції спонукаючи водія сісти за кермо, як вбачається із відеозапису, не тільки

не виявили візуально в нього ознаки алкогольного сп`яніння, відповідно до своїх прямих обов`язків, на виконання вимог нормативно правових актів, а й проігнорували його повідомлення про це, змусивши все таки сісти за кермо та здійснити рух з місця та незначне переміщення його у просторі. На відеозаписі чітко зафіксовано ту обставину, яку повідомив ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом усвідомлюючи свою відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а свої дії вчинив під прямою вказівкою працівників поліції.

Разом з тим, на відеозаписі не зафіксовано причини зупинки автомобіля ОСОБА_1 , як вказано у рапорті працівника поліції та у постанові серії БАБ № 477250 від 20.02.2022 року, фабула якої дублює рапорт від 20.02.2022 року. Інформація ,яка міститься на відеозаписі чітко узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 (саме бесіда з працівником поліції) і спростовує, інші докази, долучені до матеріалів справи.

До матеріалів справи долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого особа відмовилась від проходження огляду, однак у ньому не зазначено прізвища самої особи, яка підлягала огляду.

В матеріалах міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.02.2022 року. Однак в даному направленні в графі «Прізвище, ім`я по батькові водія, який направляється на огляд» зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає, що суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Зокрема диспозиція статті передбачає застосування санкції за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, визначальною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є окрім самої відмови - факт керування транспортним засобом.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Оскільки дані дії ОСОБА_1 було вчинено на вимогу працівників поліції, всупереч його застереження і повідомленні про неможливість в силу даних обставин здійснювати рух автомобіля, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 КУпАП.

Не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки, сам протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №К(91)1 Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації N0 К (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися па доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином доказів на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення, і які б дозволяли суду на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП органом уповноваженим на складання протоколу не надано.

При таких обставинах в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладе справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст.1,7,9,245,247,251,252,255,279,283,284,285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ. І. Мельничук