Справа № 367/1406/22
Провадження № 3/367/1026/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: КНП Київська обласна рада «Київський обласний центр ментального здоров`я», посада: заступник генерального директора

за ч.1 ст. 1726, ч. 1 ст. 1727, ч. 2 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції (далі Національне агентство) є спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції.

Законом України від 12.02.2015 № 198-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення діяльності Національного антикорупційного бюро України та Національного агентства з питань запобігання корупції» встановлено, що органи прокуратури України та Служби безпеки України втрачають повноваження зі складання протоколів про адміністративні правопорушення за статтями 1724 1729 КУпАП після початку діяльності Національного агентства (ст.255 КУпАП).

Рішенням Національного агентства від 14.08.2016 № 1 початком його діяльності визначено 15.08.2016.

Таким чином, з 15.08.2016 повноваження органів прокуратури та Служби безпеки України зі складання протоколів про вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією (статті 1724 1729 КУпАП), припинено.

При цьому, органи Національної поліції та Національне агентство з питань запобігання корупції (далі Національне агентство) надалі уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією передбачені статтями 1724 1729 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Київській області 27.05.2022 № 906, ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України № 1700-VIII, а саме без поважних причин, несвоєчасно 15.02.2022 року подав щорічну декларацію особи, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 00:00 год. 01.04.2021 р.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2020 рік лише 15.02.2022 о 12:53 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік у ОСОБА_1 відсутні.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним із корупцією правопорушенням.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Згідно ч.1 ст. 1726 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи заступником генерального директора КНП Київська обласна рада «Київський обласний центр ментального здоров`я», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 15.02.2022 о 12:53 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2020 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 1726 КУпАП.

Відповідно до абз.12 ч.1 ст.1 Закон України Про запобігання корупції реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Так, згідно протоколів про адміністративні правопорушення від 27.05.2022 № 904, 905, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону України № 1700-VIII, а саме не повідомив орган управління - Київську обласну раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник перед підписанням наказу від 21.12.2020 № 02-05-156-Ад «Про преміювання працівників лікарні», серед яких був він особисто та його дружина ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1, 2 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч. 2. ст.1727 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за неповідомлення особою, у встановлених законом випадках та порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, який утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. ст. 1727 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вказаних вище правопорушеннях визнав, надав усні пояснення щодо складених протоколів.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 1726, ч.1, 2 ст. 1727 КУпАП, просила притягнути його відповідальності та накласти штраф в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та протоколи про адміністративні правопорушення, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшов висновку про те, що вони містять достатні дані про наявність реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 при підписанні наказу від 21.12.2020 № 02-05-156-Ад «Про преміювання працівників лікарні», серед яких був він особисто та його дружина ОСОБА_2 .

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Керуючись ст. 122-4, ч. 1 ст. 124, ст. 36 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП, за що накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 1727 КУпАП, за що накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. (п`ять тисяч сто гривень 00 коп.).

Остаточний розмір адміністративного стягнення визначити у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.(Чотириста дев`яносто шість гривень 00 коп. )

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд.

Штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Л.В.Мерзлий