Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1119/22 Головуючий у 1-й інст. Янчук Н. П.
Категорія ч.1 ст. 130 КупАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Кравчука А.В., апеляційну скаргу захисника Кравчука А.В. на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає: АДРЕСА_1 , не працює,

встановила:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2022 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано стягнення штраф в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 13.02.2022 року о 03 год. 51 хв. по вул. В.Бердичівська, 13 в м. Житомирі керувала транспортним засобом Мітсубісі, д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинила порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку у лікаря-нарколога.

На прийняте судом рішення захисник Кравчук А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилається на те, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що вина ОСОБА_1 у вчинені даного правопорушення була не доведена.

Зазначає, що дійсно 13.02.2022 року близько 03 год. 51 хв. по вул. В.Бердичівській, 13 в м. Житомирі стояв транспортний засіб Мітсубісі д.н. НОМЕР_1 , поруч з яким знаходилась ОСОБА_1 зі своїми знайомими. В цей час під`їхали співробітники патрульної поліції і запропонували їй пройти освідування, під час якого було виявлене алкогольне сп`яніння.

Зазначає, що зазначення судом першої інстанції в оскаржуваній постанові, що ОСОБА_1 не з`явилася на виклики суду, безпідставними, оскільки підтверджуючих документів про те, що вона отримувала будь-які смс-повідомлення, чи повістки про час та місце судового засідання, в матеріалах справи не має. ОСОБА_1 з 25.02.2022 року перебуває за кордоном, де лікує до даного часу тяжке захворювання.

Вказує, що з переписки з нею стало з відомо, що вона не може говорити в зв`язку з хворобою, що за кермом вона не була того дня, а транспортним засобом керував її знайомий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий АДРЕСА_2 . При ознайомленні з матеріалами справи 25.07.2022 року дійсно на диску видно і чутно, що ОСОБА_1 говорить, що транспортним засобом не керувала, щоб їй надали докази, але цього поліцейські не робили і в кайданках завезли до обласного наркологічного диспансеру для здачі аналізів. Згідно висновку № 98, який є у справі, ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, а яка кількість алкоголю, не вказано, то це може бути і 0.1, або 0.15 проміль. Це теж є алкогольним сп`янінням, але допустим для керування, хоча ОСОБА_3 і не була за кермом. Суд не подивився відео, яке мається в судовій справі, з якого чітко вбачається, що коли поліцейські під`їхали, транспортний засіб вже стояв і нікуди не рухався, поруч було багато хлопців та дівчат, але саме до ОСОБА_1 мали справу поліцейські, так як вона є власницею транспортного засобу. Присутній при цьому ОСОБА_2 час від часу говорить поліцейським, що він цього дня керував транспортним засобом, але вони на це уваги не звертали. Суд не дослідив жодного доказу, який би вказав на те, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, рапорти полісменів не можуть слугувати доказами, ні патрульні поліцейські, ні поняті в зал судового засідання не викликалися і пояснень своїх не надавали.

В судовому засіданні захисник Кравчук А.В. та Кібалко О.В. дали аналогічні пояснення, підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити. ОСОБА_1 наполягала на тому, що автомобілем не керувала, працівники поліції цьому доказів не надали ні на місці події, ні в подальшому, в тому числі і до протоколу, безпідставно застосували до неї кайданки, насильно відвезли до наркології, ніяких документів щодо адміністративного затримання та застосування спецзасобів не складали. Вона погодилася на огляд через те, що боялася працівників поліції, які поводили себе неадекватно. Постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності від 13.02.2022 за ст. 125 КУпАП не оскаржувала, оскільки була зайнята лікуванням від тяжкої хвороби.

Під час апеляційного розгляду допитано ОСОБА_2 , який пояснив, що є другом ОСОБА_1 . За кермом автомобіля, який належить ОСОБА_3 , був він, а ОСОБА_3 була на пасажирському сидінні, а взагалі в авто було троє осіб. Під час руху помітили, що не горить фара, зупинилися. Вийшли з машини відремонтувати її, легко вдаривши по ній. Автомобіль був заведений та було видно, що не горить фара. Приїхали дві патрульні машини та почали просити документи. ОСОБА_3 пред`явила в «Дії» посвідчення водія, оскільки то її автомобіль. Працівникам поліції неодноразово говорив, що за кермом був саме він, але працівники поліції не слухали. Поліцейські з незрозумілих причин були настроєні агресивно. ОСОБА_3 пройти огляд на вулиці Бердичівській працівники поліції не пропонували. Чому до ОСОБА_3 було застосовано кайданки, не зрозуміло. В неї не питали, чи вона бажає пройти огляд в медичному закладі, затягли силою в автомобіль, кайданки були на ОСОБА_3 точно, посадивши в машину повезли її, куди, на той час не знали, та нікого з них не попередили. Ніяких документів не складали. Після того, як ОСОБА_3 забрали, всі патрулі роз`їхалися. На інших присутніх нічого не складали, але застосовували якийсь газ з балончика, про його застосування не попереджали. Кібалко ніякого опору працівникам поліції не чинила. Всі просили надати докази зупинки, керування, однак їх надано не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи та свідка, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудних камер поліцейських, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак зазначених вимог закону суд першої інстанції у повному обсязі не дотримався, прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та необхідності визнання її винною у вчиненні правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП з накладанням відповідного стягнення.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався лише на медичний висновок №98 від 13.02.2022 року.

Однак на думку апеляційного суду вказаний доказ поза розумним сумнівом не доводить наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі, виходячи з наступного.

Постанова суду першої інстанції в порушення вимог ст.283 КУпАП не містить обставин правопорушення, встановлених безпосередньо судом, а лише містить посилання на обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, встановлені працівниками поліції при його фіксуванні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Так відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до положень ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

При цьому згідно ч.5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення кореспондуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі Інструкція) та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (надалі Порядок).

При цьому зазначеними положеннями нормативних актів передбачено обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів, тобто тих осіб, які на час зупинення керували транспортними засобами, а також тих, щодо яких наявні докази такого керування безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження такого огляду. Тобто факт керування особою транспортним засобом підлягає доказуванню як обставина, яка свідчить про наявність складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість апеляційний суд вважає, що підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керувала автомобілем на час повідомлення їй працівниками поліції про керування нею автомобіля з ознаками алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутнє.

З постанови суду слідує, що висновок суду про вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на медичному висновку №98 від 13.02.2022 року.

Однак дослідивши безпосередньо матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР №134789, медичний висновок №98 від 13.02.2022 року, рапорт працівника поліції, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №694812 від 13.02.2022, та наявний в справі відеозапис, апеляційний суд приходить до висновку, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак і її вина у вчиненні даного правопорушення, не доведені у відповідності до положень ч.2 ст.251 КУпАП належними, допустимими та достатніми доказами, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до відеозапису з місця події, наявного в матеріалах справи, та який міг би усунути відповідні сумніви щодо керування ОСОБА_1 , відсутні беззаперечні відомості про керування автомобілем саме ОСОБА_1 , її зупинення працівниками поліції, та він засвідчує лише заперечення ОСОБА_1 щодо керування нею автомобілем, його зупинку працівниками поліціїі, застосування щодо останньої спецзасобів та поміщення до службового автомобіля для доставки до медичного закладу для проходження медичного освідування, а також проходження самого огляду в медичному закладі, проте аж ніяк не підтверджує таке керування.

При цьому, як зазначалося вище, з відео вбачається застосування до ОСОБА_1 спецзасобів, а саме кайданок, а також затримання ОСОБА_1 , однак не вбачається підстав, які б надавали працівникам поліції право на застосування вказаного спецзасобу та інформування ОСОБА_1 про застосування до неї їх, та право на здійснення адміністративного затримання . Разом з тим в рапорті працівника поліції, наявного в матеріалах справи, не зазначено, що працівниками поліції щодо ОСОБА_1 застосовувались вказані спецзасоби та її було затримано в адміністративному порядку.

При цьому звертає на себе увагу також те, що жоден з долучених до протоколу доказів не доводить факту пропонування працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, її відмови від такого огляду, пропонування пройти огляд в медичному закладі та згоди на це ОСОБА_1 . Не дивлячись на зазначені обставини ОСОБА_4 фактично силоміць було доставлено до медичної установи для проходження огляду, що явно свідчить про незаконність дій працівників поліції. Зазначені обставини також впливають на висновок про законність самого огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що не може бути беззаперечним доказом керування ОСОБА_1 автомобілем і постанова серії ДПО18 №694812 від 13.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП, що міститься в матеріалах справи, оскільки вона не узгоджується з даними, наявними в інших доказах, про які зазначено вище в даній постанові апеляційного суду.

Що стосується медичного висновку №98 від 13.02.2022 року, то зазначений документ також не є доказом факту керування, а містить лише результати огляду та підтверджує проведення його.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ст.ст. 7, 251 ч.2 КУпАП обставини вчинення правопорушення та наявність в діях особи складу такого правопорушення повинен доводити орган, який складає протокол, а не особою повинна доводи відсутність такого складу в її діях.

Аналізуючи в сукупності ці матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність даних щодо підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а відтак і беззаперечних доказів про можливе вчинення нею адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув та, не перевіривши належно ці докази, в тому числі і письмові пояснення свідка безпосередньо в ході судового розгляду, прийшов до хибного висновку про доведеність наданими до протоколу доказами складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Крім того знайшли своє підтвердження також і апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 за ст. 268 КУпАП через розгляд справи без її участі та відсутність належного її повідомлення про розгляд відповідно до положень ст. 277-2 КУпАП , оскільки матеріали справи не містять даних про обізнаність ОСОБА_1 про судові засідання 08.04.2022 та 23.05.2022, а висновок суду про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є помилковим.

За таких обставин доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у відповідності до положень п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника Кравчука А.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпА, скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: