Справа № 212/4278/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Представниками поліції Гречанник В. С. обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 9 серпня 2022 року, в якому зазначено, що 9 серпня 2022 року об 7-55 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель Кадет» н. з. НОМЕР_2 по вул. Електрозаводській біля буд. 41 у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючи ознаки наркотичного сп`яніння (неприродна блідість; виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці, що не реагують на світло), однак відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі у присутності двох свідків, що зафіксовано на відео нагрудних камер поліцейських № 475634, 475679 та відео реєстратор Хіаомі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував порушення ним ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтримуючи доводи, викладені його захисником, адвокатом Вовк М. В.

Захисник Вовк М. В. в суді наполягав на закритті справи за п. 1 ст. 247 КУпАП, вказуючи, що працівниками поліції не було проведено огляд ОСОБА_1 для встановлення ознак спяніння, у якого блідість обличчя з народження, а огляд на тремтіння рук та зіниць очей у нього взагалі не проводився. Крім того як таких ознак спяніння у ОСОБА_1 взагалі не було, що підтверджується долученим до справи відео.

Також захисник Вовк М. В. надав суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , вказуючи, що викладені у протоколі обставини виявленого на думку працівників поліції правопорушення не відповідають дійсності, оскільки у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного спяніння, а на відео з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що у ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук, а зіниці очей ОСОБА_1 ніхто не перевіряв. Оскільки під час спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 вів себе адекватно, не мав ознак спяніння, тому його відмова від проходження огляду за п. 2.5 ПДР є правомірною. Крім того ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше приводів до поліції не мав, виховується у родині разом із братом, якого опікує їх спільна бабуся. За ст. 247 КУпАП на підставі переліченого просив суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Суд зазначає, що за п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п. 3, 4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, вбачається, що ознаками наркотичного сп`яніння, зокрема, є виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; звужені зіниці, які не реагують на світло.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши наявні матеріали справи, суд не може погодитись із доведеністю перебування ОСОБА_1 під час керування 9 серпня 2022 року транспортним засобом «Опель Кадет» н. з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, виходячи з наступного вмотивування.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вказує, що здолученого до протоколу про виявлене правопорушення рапорту та направлення поліцейського вбачається, що 9 серпня 2022 року було зупинено транспортний засіб «Опель Кадет» н. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, однак пройти огляд на стан сп`яніння останній відмовився у присутності двох свідків та під відео фіксацію.

В той же час суд зазначає, що направлення та рапорт працівників поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Також суд зауважує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Отже, у даному випадку рапорт працівника поліції, який безпосередньо склав відносно ОСОБА_1 протокол серія ААД № 138123 від 9 серпня 2022 року не може бути визнано допустимим доказом для підтвердження скоєння правопорушення особою за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 161/5372/17.

Також суд зауважує, що факт визнання особою провини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом винуватості особи за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє поліцейських від доведення правомірності складення протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Також у протоколі серія ААД № 138123 вказано, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного спяніння.

Натомість, на оглянутому судом відео з нагрудних камер поліцейських не вбачається взагалі проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на предмет виявлення у нього будь-яких ознак наркотичного спяніння.

Більш того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відео реєстратора працівника патрульної поліції вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення та його поведінка цілком відповідала обстановці.

Натомість, посилання поліцейських на наявність у ОСОБА_1 тремтіння пальців рук, неприродну блідість та звужені зіниці, які не реагують на світло, жодним чином не підтверджується проведеним судом оглядом відео з нагрудних камер поліцейських.

Отже, переглядом відеозапису судом встановлено, що поліцейськими було названо ОСОБА_1 декілька ознак наркотичного сп`яніння лише після того, як останній вказав, що колись давно один раз курив марихуану.

Таким чином оглядом відео фіксації, наданої працівниками поліції, вбачається, що ознаки спяніння, зазначені працівниками поліції в протоколі серія ААД № 138123, не підтверджуються.

Отже, доводи захисника Вовк М. В., підкріплені позитивною характеристикою ОСОБА_1 , щодо невживання останнім наркотичних речовин,не були в судовому засіданні спростовані, а наявність у нього ознак будь-якого спяніння не було підтверджено в суді належними доказами.

Крім того залучені працівниками поліції свідки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не зафіксували факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного спяніння.

Суд також вказує, що на підтвердженням відмови ОСОБА_1 від проходження у передбаченому законом порядку огляду на стан сп`яніння у справі маються пояснення двох свідків від 9 серпня 2022 року, які зазначили, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Натомість, суд не приймає як доказ вказані свідчення свідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки ознаки будь-якого спяніння у ОСОБА_1 9 серпня 2022 року розглядом справи не були підтверджені.

Також суд зауважує, що з наданих поліцейськими відео файлів не вбачається ані наявності руху 9 серпня 2022 року автомобіля «Опель Кадет» н. з. НОМЕР_2 , ані підтвердження того факту, що керував таким транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

В цьому сенсі суд зауважує, що на підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За п. 1.10 Правил дорожнього руху України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Крім того суд встановив, що за інформацією ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області вбачається, що ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_3 на право керування транспортними засобами, однак лише категорії «А».

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та наведені положення правових актів, в суді не було підтверджено факту керування саме ОСОБА_1 9 серпня 2022 року автомобілем «Опель Кадет» н. з. НОМЕР_2 , тобто виконання ним функцій водія в розумінні п. 1.10 ПДР.

Виходячи з наведеного обґрунтування, суд вважає, що суб`єктивне сприйняття обставин події поліцейськими щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Опель Кадет» н. з. НОМЕР_2 9 серпня 2022 року з ознаками наркотичного сп`яніння не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не було доведено об`єктивними доказами перед судом.

Суд вказує що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-р/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суд дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки у судовому засіданні не було доведено поза розумним сумнівом порушення ним п. 2.5 ПДР, як особою, яка керує транспортним засобом, й як наслідок не було доведено у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На підставі викладеного обґрунтування виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя Д. О. Козлов