Справа № 461/2782/22 Головуючий у 1 інстанції: Кротов О.Б.
Провадження № 33/811/818/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Голода А.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 липня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_1 01.06.2022 року о 05 год. 20 хв. у м. Львові на пл. Міцкевича, 8, керував автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» при увімкнених нагрудних реєстраторах.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу висловив незгоду з отриманим результатом і всупереч п.7 Постанови кабінетів Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, де говориться, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав склав протокол серії ААД № 237076 від 01.06.2022 р. в якому громадянин ОСОБА_1 заперечив вживання алкоголю.

Апелянт зазначає, що твердження суду, що ніби то в патрульного поліцейського не виник обов`язок запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я так як ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу нічого не пояснював, є надуманим і не відповідає фактичним обставинам, тому що після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейський не поцікавився у водія чи згідний він з результатами чи ні, а відразу почав складати протокол не з`ясувавши чи водій погоджується з результатом чи ні, як цього вимагає закон і навіть коли патрульний поліцейський запропонував громадянину ОСОБА_1 надати письмове пояснення в протоколі що до проходження огляду, то сам сказав, що ОСОБА_1 може написати, що не погоджується з результатом, що останній і зробив.

Наполягає, що твердження суду, що після того, як громадянин ОСОБА_1 вказав в протоколі, що не згідний із результатом «Drager», працівник поліції запропонував йому проїхати в медичний заклад для освідування, однак ОСОБА_1 відмовився, не спростовує пояснення сторони захисту щодо порушення працівниками поліції встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, а лише підтверджує таке порушення, адже якщо суд стверджує, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, то ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, а не п.2.9а, як це вказано в протоколі і його слід було притягнути до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння громадянином ОСОБА_1 в протоколі нічого не говориться і тому рішення суду ґрунтується на припущеннях.

На думку апелянта, в зібраних та представлених суду матеріалах немає належних доказів вини громадянина ОСОБА_1 , сам огляд всупереч ст. 266 КУпАП проведений з грубим порушенням і являється недопустимим доказом, а тому в діях громадянина ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Голода А.Я., які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №237076 від 01.06.2022 року; результаті тестування технічного пристрою «Drager» на стан сп`яніння, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 - 1,28 ‰, який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності без будь-яких заперечень чи застережень; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, результат огляду на стан сп`яніння: позитивний 1,28 ‰, про те, що з результатами згоден ОСОБА_1 власноруч поставив свій підпис без будь-яких заперечень чи застережень, огляд фіксувався на нагрудний відеореєстратор 471085 та 471398; переглянутими в судовому засіданні в суді першої інстанції відеозаписами із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким забезпечені працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 1,28 ‰, що підтверджується також відповідною роздруківкою, яку ОСОБА_1 засвідчив підписом.

При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні освідування у медичному закладі.

Оскільки, ОСОБА_1 01.06.2022 року о 05 год. 20 хв. у м. Львові на пл. Міцкевича, 8, керував автомобілем «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» при увімкнених нагрудних реєстраторах.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я.Гончарук