справа № 369/6156/22 головуючий у суді І інстанції Омельченко М.М.
провадження № 33/824/3916/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 100768 від 10.07.2022 року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при безпосередньому здійсненні огляду на стан сп`яніння він пояснював, що не було здійснено контрольний збір повітря на наявність алкоголю в приладі, що підтверджується з відео, яке наявне в матеріалах справи. Зазначає, що недотримання вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року №1452/735 може призвести до ризику некоректної роботи засобів вимірювання техніки (газоаналізаторів) і фактичних необ`єктивних тестів.

Також апелянт вказує, що при огляді на стан сп`яніння були залучені в якості свідків особи, які мають відношення до правоохоронних органів. Окрім того, зазначає, що в матеріалах справи відсутнє як доказ повне та безперервне відео, здійснене за допомогою портативного відео реєстратора поліцейського, що доводить вину у вчиненні такого виду порушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник просили апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Згідно оскаржуваної постанови 10.07.2022 року о 15 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем «АЗЛК 2141», д/н НОМЕР_2 , по вул. Ватутіна, 9 в м. Вишневе Бучанського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан сп`яніння було проведено приладом «Alkotest 6820» у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із застосування засобів відеофіксації, за результатами огляду в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 , станом на 15.19 10.07.2022 року зафіксовано 2,0 проміле етилового спирту. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції було встановлено, що при відтворенні відео з`ясовано, що водія автомобіля «АЗЛК 2141», д/н НОМЕР_2 , зупинили правоохоронці, по прибуттю поліцейського патруля водій ОСОБА_1 не висловлює жодних скарг на фізичний примус або заподіяння тілесних ушкоджень, добровільно проходить огляд на стан сп`яніння, дійсно як свідки огляду були залучені правоохоронці, проте наявність їх письмових свідчень не впливає на процедуру огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки його огляд був зафіксований на відео. Після отримання результату тестування за допомогою технічного приладу водій сприймає результат та питає у працівника поліції, чи можна ще раз пройти огляд, повторно огляд не проводиться, проте ОСОБА_1 підписує результати огляду та протокол, у якому не робить ніяких письмових застережень з приводу того, що він не погоджується з результатами огляду.

З рапорту командира взводу№ 1 роти № 2 ППОП ГУНП в Київській області капітана поліції Олександра Вінниченка слідує, що 10.07.2022 року він перебував на добовому чергуванні, ніс службу по охороні публічної безпеки та порядку у складі ГШР спільно з поліцейськими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; о 15 годині під час патрулювання в м. Вишневе по вул. Ватутіна було помічено автомобіль марки «АЗЛК 2141», д/н НОМЕР_3 , водій якого, помітивши патрульних, почав різко маневрувати та пришвидшив рух, створюючи своїми діями аварійну ситуацію, після чого даний автомобіль було зупинено; водієм виявився ОСОБА_1 , 1978 р. народження, під час спілкування з яким було помічено хитку ходу, тремтіння пальців рук та запах алкоголю з ротової порожнини, на запитання «чи вживав спиртні напої?», відповів - так, але не пам`ятає, в якій кількості; на місце було викликано наряд ГРПП Акцент 111 для складання відповідних матеріалів.

З інших документів, доданих до протоколу, прослідковується процедура огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а саме, що за результатами огляду складено акт та направлення, водій відсторонений від керування, а транспортний засіб затриманий.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 в порушенні п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За змістом п. 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735).

З матеріалів даної справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

З чеку приладу «Drager Alcotest 6820», прилад ARLJ-0419, тест №33 вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, проба позитивна 2,00 ‰ (а.с.1).

Апелянт наголошував, що при безпосередньому здійсненні огляду на стан сп`яніння він пояснював, що не було здійснено контрольний збір повітря на наявність алкоголю в приладі, що може призвести до ризику некоректної роботи засобів вимірювання техніки (газоаналізаторів) і фактичних необ`єктивних тестів.

Однак, вказаний довід апелянта спростовується матеріалами справи.

Так, з відеозапису з нагрудної боді-камери вбачається, що ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - приладу «Drager» не заявляв жодних зауважень щодо справності такого приладу та/або щодо результату огляду.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 100768 від 10 липня 2022 року ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» також не зазначив жодних зауважень щодо не здійснення контрольного збору повітря на наявність алкоголю в приладі, якщо така обставина, на думку апелянта, мала місце.

Отже, відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

А відтак, в матеріалах справи містяться належні, допустимі та достатні докази того, що ОСОБА_1 погодився з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Ще одним доводом апелянта є те, що при огляді на стан сп`яніння були залучені в якості свідків особи, які мають відношення до правоохоронних органів.

Водночас апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, в редакції Закону, яка є чинною з 17.03.2021, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У відповідності до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано поліцейським з використання спеціальних технічних засобів, у зв`язку з чим присутність під час огляду двох свідків не була необхідною.

Поряд з цим, враховуючи сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи, небезперервність відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського не може бути самостійною підставою для спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На противагу вказаному, апеляційний суд бере до уваги, що на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи, чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував щодо результату огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються доданими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 100768 від 10 липня 2022 року (а.с. 2);

- чеком приладу «Drager Alcotest 6820», прилад ARLJ-0419, тест №33 (проба позитивна 2,00 ‰) (а.с.1).

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (результат огляду - 2,00‰ (а.с.3);

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення (а.с. 8).

Окрім того, в матеріалах справи також наявний акт від 10 липня 2022 року про огляд та тимчасове затримання транспортного засобу АЗЛК 2141», д/н НОМЕР_2 для зберігання на спеціальний майданчик (а.с.7).

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9-а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови суду та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для скасування постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 100768 від 10.07.2022 року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко