Номер провадження: 33/813/1068/22
Номер справи місцевого суду: 504/1712/22
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Гірняк Л.А.

За участю секретаря Дерезюк В.В.

Особа, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Представник особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - адвокат Родіонов А.В.

Свідок ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 191 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ПРОЦЕДУРА:

01.06.2022 року інспектором РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Саркісян Г.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 302542 в якому зазначено, що 01.06.2022 о 09:30 год. під час перевірки місця проживання громадянина ОСОБА_1 , щодо дотримання правил зберігання вогнепальної мисливської рушниці «ТОЗ 34 ЕР» (дозвіл №119) встановлено, що зазначена зброя була в зібраному стані та знаходилася під вікном в спальні, що є порушенням порядку зберігання вогнепальної мисливської зброї в зібраному стані не в надійно захищеному місці.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.191 КУпАП.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.08.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 119 гривень з оплатним вилученням вогнепальної мисливської рушниці «ТОЗ 34 ЕР», кал. 12, № 343.П. Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір, в розмірі 496,20 гривень.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.08.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.10.2022 року залучено до участі у справі прокурора Одеської обласної прокуратури.

Представник Одеської обласної прокуратури у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Згідно ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності представника Одеської обласної прокуратури.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події.

Зазначає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, не знайшла свого підтвердження при розгляді справи в районному суді, у зв`язку з відсутністю належних доказів.

При цьому посилається на суворість покарання та критерій кримінально-правового аспекту з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 302542 від 01.06.2022, інспектором РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Саркісян Г.Г. вбачається, що 01.06.2022 о 09:30 год. під час перевірки місця проживання громадянина ОСОБА_1 , щодо дотримання правил зберігання вогнепальної мисливської рушниці «ТОЗ 34 ЕР» (дозвіл №119) встановлено, що зазначена зброя була в зібраному стані та знаходилася під вікном в спальні, що є порушенням порядок зберігання вогнепальної мисливської зброї в зібраному стані не в надійно захищеному місці. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.191 КУпАП.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 не визнав свою вину посилаючись на наявність у нього спеціального сейфу для зберігання зброї, не використовує його за призначенням, намагаючись захистити себе від ворогів.

В судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка допитано ДОП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , який пояснив суду, що за фактом повідомлення про стрільбу в населеному пункті, він разом із патрульною поліцією виїхав у АДРЕСА_1 . 01.06.2022 року під час перевірки умов зберігання мисливської рушниці виявлено, що металева шафа для мисливської рушниці відчинена, як ззовні, так і всередині пил, мисливська зброя ТОЗ 34 ЕР, 12 кал. знаходилася підпертою об стіну біля підвіконня та накрита рядном.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.10.2022 року витребувано з Головного управління патрульної поліції в Одеській області відеозапис з місця пригоди та складання протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 302542 від 01.06.2022 року, відносно ОСОБА_1 . У випадку відсутності витребуваних доказів апеляційний суд просив надати вмотивовану відповідь.

Відповідь на вищезазначену ухвалу апеляційного суду не надійшла.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.10.2022 року:

- визнано явку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в судове засідання Одеського апеляційного суду, яке відбудеться о 10-15 годині, 07 листопада 2022 року за адресою: м.Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24 А обов`язковою;

- залучено до участі у справі сторону обвинувачення прокурора по справі №504/1712/22, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 191 КУпАП та викликано його в судове засідання на 07 листопада 2022 року о 10.15 год.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді, вислухавши ОСОБА_1 та його адвоката Родіонова А.В., свідка ОСОБА_2 обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова скасуванню в частині оплатного вилучення вогнепальної мисливської рушниці.

Із постанови вбачається, що суд першої інстанції в обгрунтування своїх висновків про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП поклав дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати іншіобставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, виконання вимог даної процесуальної норми судом першої інстанції не дотримано.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП. доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд дослідив матеріали справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушенні, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу серії ВАВ №302542 від 01.06.2022;

- рапорти, зареєстровані в ЄО за №№2592, 2594, 2600, 2601 від 31.05.2022 та за №2608 від 01.06.2022 р.;

- копію дозволу №119, виданого 13.07.2021 ОСОБА_1 на право зберігання, носіння мисливської гладкоствольної рушниці «ТОЗ 34 ЕР», кал.12, № 343.П. Дозвіл дійсний до 25.10.2024 р.;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 01.06.2022 р.;

- письмові поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 01.06.2022 р.;

- рапорт, складений ДОП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Мойсеєнком В.В.;

- довідку, складену інспектором РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Н. Саркісян за результатом розгляду матеріалів ЖЄО відносно ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 пояснив, що 01.06.2022 року о 09.30 год. він був запрошений співробітниками поліції в якості понятого. У будинку за адресою АДРЕСА_2 знайдено рушницю, яка стояла під вікном. Також знайдено дозвіл на вогнепальну зброю на ім`я ОСОБА_1 та два патрони до рушниці. Сейф був відкритий.

Частиною 1 ст.191 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають дозвіл органів внутрішніх справ на зберігання зазначеної зброї.

Згідно положень Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.98 N 622 зброя, яка належить громадянам, повинна зберігатися в місцях їх постійного проживання в міцних з надійними замками дерев`яних шафах або металевих ящиках, спеціально виготовлених дня зберігання зброї, в розібраному вигляді, розрядженому стані, зі спущеними курками, з замками куркової безпеки, окремо від бойових припасів. До зброї не повинні мати доступ сторонні особи, насамперед діти. За наявності трьох або більше одиниць зброї сейф (шафа) для її зберігання повинні бути обладнані охоронною сигналізацією, автономною або з виведенням на пульт централізованого нагляду органу внутрішніх справ.

З пункту 12.12 вищезазначеної Інструкції вбачається, що - зброя, бойові припаси до неї, основні частини зброї, пристрої та патрони до них, що належать громадянам, мають зберігатися в металевих ящиках, сейфах, спеціально виготовлених для зберігання зброї, за місцем їх постійного проживання або в місцях тимчасового перебування власників (дачних будинках тощо), про що повідомляються органи поліції. При цьому зброя, пристрої мають бути в розрядженому стані.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 191 КУпАП, є суспільні відносини у сфері обігу й використання зброї.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні правил зберігання, носіння або перевезення вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку спеціальний (громадяни, які мають дозвіл на зберігання зброї); особливий (особи, яких вже було піддано адміністративному стягненню) ( посилання про наявність дозволу, та коли, ким і на який період він був виданий в матеріалах справи відсутні).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що районний суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.191 ч.1 КУпАП, а саме: допустив порушення правил зберігання вогнепальної мисливської зброї, який має відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

Щодо оплатного вилучення вогнепальної мисливської рушниці

Матеріалами справи встановлено, що мисливська рушниця «ТОЗ 34 ЕР» придбана ОСОБА_1 за 1200 рублів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі «ЄСПЛ») стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі «Конвенція») містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04), § 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до вказаної Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:

- втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;

- якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;

- втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Будь-яке втручання у права, захищені статтею Першого протоколу до Конвенції, повинне відповідати вимозі законності (Vistins and Perepjolkins v. Latvia [ВП], §95). До того ж вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (East West Alliance Limited v. Ukraine, §167).

Європейський суд з прав людини у чисельних справах, в тому числі «Трегубенко проти України» ( рішення від 02 листопада 2004 року) зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Він не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення Брумареску (Brumaresku), п. 78).

ЄСПЛ встановив, що втручання не підпорядковувалося умовам, передбаченим законодавством або не переслідувало цілі в інтересах суспільства, він виявляє порушення Конвенції лише на цій підставі і не вважає за необхідне розпочинати аналіз пропорційності оскаржених заходів (Simonyan v. Armenia, §§25-26; Vijatovic v. Croatia, §58; Gubiyev v. Russia, §83; Dimitrovi v. Bulgaria, §§52-56; Bock and Palade v. Romania, §§58-65).

Тому апеляційний суд бере до уваги пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який зазначив, щов нього є наявний спеціальний сейфу для зберігання зброї на яку в нього є дозвіл до 2024 року та враховуючи те, що він є власником вилученої вогнепальної вилученої рушниці «ТОЗ 34 ЕР» (дозвіл №119, серія НОМЕР_1 ), то оплатне її вилучення є втручанням держави у його право на мирне володіння майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції .

За таких обставин накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді оплатного вилучення мисливської рушниці не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеня його вини, що в втручанням в право мирного володіння його майном.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про скасування постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.08.2022 року

Керуючись ст.ст. 7, 8, 394, 395 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.08.2022 року скасувати в частині оплатного вилучення вогнепальної мисливської рушниці «ТОЗ 34 ЕР», кал. 12, № НОМЕР_2 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вогнепальну мисливську рушницю «ТОЗ 34 ЕР», кал. 12, № НОМЕР_2 .

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк