Справа № 462/6854/19 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 33/811/716/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Васечка Юрія Андрійовича, представника потерпілого - адвоката Худоби Ганни Михайлівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Васечка Юрія Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Залізничного районного суд м. Львова від 10 червня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 21 жовтня 2019 року о 12.10 год. на вул. Виговського, 55 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «CHEVROLET SPARK EV», номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнилася в безпечності маневру та допустила зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN JETTA», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушила вимоги п. 10.1.Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Васечко Ю.А., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати постанову та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, зазначає, що копію рішення отримав лише 20 червня 2022 року на електрону адресу.

Вважає, що постанову суду першої інстанції прийнята шляхом однобічного дослідження доказів, без врахування усіх матеріалів справи, висновків експерта.

Наголошує, що результати висновку експерта №1587/1588 від 19 травня 2020 року ґрунтуються лише на поясненнях ОСОБА_2 , що свідчить про односторонність проведеного дослідження та не може братися до уваги судом. Окрім цього, дане дослідження було проведено без огляду пошкоджень транспортних засобів, експерт ОСОБА_3 в судові засіданні не прибував та не був допитаний судом, у зв`язку із вище зазначеним висновок №1587/1588 від 19 травня 2020 року не може бути належним доказом.

Висновок експерта №613/616 від 30 липня 2021 року складений з врахуванням усіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відтак не врахування, судом першої інстанції, даного висновку свідчить про неповноту судового розгляду та необ`єктивність дослідження матеріалів справи.

ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання, призначене на 27 липня 2022 року не прибули, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_4 , за участі їх представників.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що адвокат Васечко Ю.А. отримав повний текст рішення 16 червня 2022 року, а виготовлення апеляційної скарги потребує значного часу, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши, виступ представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника потерпілого на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно із ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №174892 від 21 жовтня 2019 року ( а.с. 1), відповідно до яких, ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «CHEVROLET SPARK EV», номерний знак НОМЕР_1 ,при зміні напрямку руху не впевнилась в безпечності маневру та допустила зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження;

-інформацією з схеми місця ДТП (а.с.2), в які зафіксована дорожня обстановка, місце розташування автомобілів, та перелік пошкоджень транспортних засобів;

-поясненнями ОСОБА_2 ( а.с.3), з яких вбачається, що водій автомобіля «CHEVROLET SPARK EV», номерний знак НОМЕР_1 різко почав перестроюватися без включених сигналів повороту, та не перевіривши безпечність свого маневру;

-поясненнями ОСОБА_1 ( а.с. 4), із яких встановлено, що вона намагалася уникнути зіткнення, проте таке відбулось;

-відомостями з висновку експерта № 1587/1588 від 19 травня 2020 року (а.с. 50- 55) з якого вбачається, у даній ситуації однією із причин настання ДТП, з технічної точки зору є факт невідповідності дій водія ОСОБА_1 .

Аргументи сторони захисту, що постанову суду першої інстанції прийнята шляхом однобічного дослідження доказів, без врахування усіх матеріалів справи, висновків експерта, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови місцевого суду (а.с.143-145), суддя повно об`єктивно дослідив всі обставини справи надав їм достатню оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Доводи сторони захисту, що результати висновку експерта №1587/1588 від 19 травня 2020 року ґрунтуються лише на поясненнях ОСОБА_2 , що свідчить про односторонність проведеного дослідження, окрім цього, дане дослідження було проведено без огляду пошкоджень транспортних засобів, та експерт ОСОБА_3 в судові засіданні не не був допитаний судом, не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Як вбачається з постанови від 17 лютого 2020 року ( а.с. 42-43), зазначене експертиза була призначена за клопотання адвоката Олешка Т.О. який представляв інтереси ОСОБА_1 , клопотання нею було підтримано, на вирішення експерта було поставлено питання, погоджені сторонами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, та застосував положення ст. 38 КУпАП.

Згідно вимог ч. 2 ст. 38КУпАПякщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Васечка Ю.А. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Васечку Юрію Андрійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суд м. Львова від 10 червня 2022 року.

Постанову Залізничного районного суд м. Львова від 10 червня 2022 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Васечка Юрія Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.