П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ізраїля, не приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

03 грудня 2021 року о 20 годині 45 хвилин, ОСОБА_2 , на автодорозі М-05, Київ-Одеса, 135 км., АЗС «AVIA», керуючи транспортним засобом «Land Rover Range Rover Sport», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час виконання маневру , не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на фасад АЗС «AVIA», чим завдав матеріальної шкоди, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив п. 2.3 б, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

03 грудня 2021 року о 20 годині 45 хвилин, ОСОБА_2 , на автодорозі М-05, Київ-Одеса, 135 км., АЗС «AVIA», керував транспортним засобом «Land Rover Range Rover Sport», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, водій категорично відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання 04.02.2022 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не відомі, в зв`язку з неявкою ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 15.02.2022 року, 15.02.2022 року ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, 15.02.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 адвоката Маленка О.В. про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. За клопотання захисника розгляд справи було відкладено на 23.02.2022 року, 23.02.2022 року ОСОБА_2 та його представник - адвокат Маленко О.В. в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. 23.02.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від адвоката Маленка О.В. про відкладення розгляду справи для призначення перекладача. В зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 15.04.2022 року. 15.04.2022 року ОСОБА_2 та адвокат Маленко О.В. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомленні належним чином, про що свідчать довідки про доставку SMS повідомлення. В зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 17.05.2022 року. 17.05.2022 року ОСОБА_2 та адвокат Маленко О.В. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомленні належним чином, про що свідчать довідки про доставку SMS повідомлення. 17.05.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від адвоката Маленка О.В. про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та про відкладення розгляду справи відносно ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП через введення на території України військових дій та виїзду ОСОБА_1 з території України. За клопотанням захисника розгляд справи було відкладено на 08.06.2022 року. 08.06.2022 року ОСОБА_2 та адвокат Маленко О.В. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомленні належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS повідомлення захиснику Маленку О.В., причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Слід зазначити, що Щербковський А 6 разів повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. В призначені судові засідання жодного разу не зявився. Поважні причини своєї неявки суду не повідомив. Жодних підтверджуючих документів виїзду ОСОБА_1 з території України суду не надано.

Крім того, захисник Маленко О.В. не з`явився до суду для ознайомлення з матеріалами справи, також жодного разху не зявився в призначені судові засідання.

Слід зазначити, що події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відбувалися 03.12.2021 року, про що ОСОБА_5 було достеменно відомо, оскільки останній уклав угоду з адвокатом Маленком О.В. Також, про день час та місце розгляду справи адвокат Меленко О.В. був повідомлений, що підтверджується довідками про доставку смс-повідомлень, також ОСОБА_2 17.05.2022 року був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить довідка про доставку SMS повідомлення.

Таким чином, суд розцінює неодноразові клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Маленка О.В. про перенесення розгляду справи, як безпідставне умисне затягування справи, з метою уникнення можливої відповідальності ОСОБА_1 за вчинене.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Пункт 1 статті 6 Конвенції у відповідній частині передбачає таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом".

Розумність тривалості провадження повинна оцінюватись, у розрізі практики ЄСПЛ, окресленої ним у його рішеннях, відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливості для заявника питання, що розглядається ( рішення у справі "Фрідлендер проти Франції").

При цьому, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. у т.ч. постанову ВС від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12).

Дана позиція суду касаційної інстанції щодо окреслених підходів є сталою та висловлена у багатьох судових рішеннях цього суду, відповідно, ураховується судом в цій справі згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції законодавства та уникнення його неоднозначного тлумачення.

Вказане відповідає рішенню Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року, де зазначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

У цій справі дії особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на переконання суду, спрямовані на затягування провадження, та прямо указують на те, що така особа добросовісно не користується належними їй процесуальними правами, прямо ігнорує наявні у неї процесуальні обов`язки. Тим самим, створює недобросовісні перепони для руху справи, що, на переконання суду, є неприйнятним, та вимагає від суду ефективної протидії.

Вказане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 «Трух проти України», від 08.11.2005 «Смірнов проти України», від 26.04.2007 «Шевченко проти України», відповідно до яких, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Суд підкреслює, що розумність таких інтервалів часу обумовлюється положеннями статей 38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення обмежується трьома місяцями з дня вчинення правопорушення.

Відповідно суд в цій справі, забезпечивши право особи, що притягається до адміністративної відповідальності, приймати особисту участь в процесі безпосередньо в судовому засіданні, уживши всеохоплюючих заходів для поінформованості її про даний процес, та ураховуючи її поведінку, яка, як уже відмічалося судом, на його переконання, спрямована на створення недобросовісних перепон для руху справи, уважає за можливе завершити розгляд провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції підходять до автомобіля, який перебуває на території АЗС «AVIA», працівники поліції запитують хто водій і щоб водій вийшов з автомобіля. ОСОБА_2 вийшов з автомобіля. Працівники поліції запропонували ОСОБА_5 надати документи, нащо останній повідомив, що не розуміє української мови, біля автомобіля перебуває жінка, яка повідомила, що вона цивільна дружина ОСОБА_1 , працівники поліції спілкуються з ОСОБА_6 російською мовою, яку він розуміє та відповідає на запитання. Працівники поліції повідомляють останньому, що ведеться відеофіксація на нагрудну камеру, що він вчинив ДТП, а саме: зачепив автомобілем панорамне скло АЗС «AVIA» та підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, нащо останній повідомляє, що не керував автомобілем та не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Цивільна дружина ОСОБА_1 говорить працівникам поліції, що вона бачила, що ОСОБА_2 в нетверезому стані, але він її не слухав та сів за кермо, що після вчинення ДТП він не намагався залишати місце події. Працівники поліції запропонували ОСОБА_5 пройти до приміщення АЗС, де останньому пропонують пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо останній повідомляє, що він громадянин Ізраїля, що має право зателефонувати в посольство, пропонував працівникам поліції 10000 грн., за що був попереджений за кримінальну відповідальність. Працівники поліції запросили двох свідків в присутності яких запропонували ОСОБА_5 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо останній відмовився, працівники поліції повідомили останньому. що відносно нього буде складено протокол про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівники поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якими ОСОБА_1 було ознайомлено. Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_2 запитує у працівників поліції скільки їм заплатити, що закрити справи, що якщо вони не закриють справи то він зателефонує в посольство. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Оголосивши протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши додані до протоколів докази, а саме: схему місця ДТП від 03.12.2022 року та зазначені технічні пошкодження транспортного засобу, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 03.12.2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, рапорт працівника поліції, копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши вказані пункти правил дорожнього руху, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Враховуючи встановлені фактичні обставини адміністративних правопорушень, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаних правопорушень.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, за вчинене адміністративне правопорушення стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. При цьому, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справ про адміністративні правопорушення, які надійшли до суду 24.12.2021 року, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП 03.12.2021 року, тобто більш ніж три місяці тому.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на даний час закінчився.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За викладених обставин закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, 245, 268,280, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП закрити.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко