Провадження 3/127/4357/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВАП УПП у Вінницькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

23.06.2022 поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Білоусом Д.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337389. З даного протоколу вбачається, що 23.06.2022 об 11 год. 00 хв. по вулиці Київській в м. Вінниці, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу під час відеофіксації, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав. Повідомив, що в стані наркотичного сп`яніння не перебував, від проходження огляду не відмовлявся.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Геращенко Т.В. просила суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, аргументуючи мотивами, викладеними у відповідному клопотанні від 22.08.2022. Також захисник надала суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 24.06.2022 виданого КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Постановою суду від 22.08.2022 витребувано додаткові докази та задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Геращенко Т.В. про виклик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_2 .

На виконання постанови суду від 22.08.2022 ВАП УПП у Вінницькій області ДПП НПУ надано витребувані судом докази.

Також судом задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Геращенко Т.В. про виклик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що він разом із ОСОБА_3 перебував в автомобілі під час керуванням ОСОБА_1 на момент його зупинки працівниками поліції. Вказав, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 самостійно придбати тест на проходження огляду на стан сп`яніння на місці, проте у останнього не було достатніх коштів для цього. Свідок зазначив, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проведення огляду лікарем наркологом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_1 на освідування в медичному закладі погодився, проте протягом двох годин зупинки ніхто так і не приїхав. Крім того свідок зазначив, що після складання протоколу на ОСОБА_1 , саме він сів за кермо автомобіля та одразу був зупинений працівниками поліції, які пред`явили йому аналогічні обвинувачення у перебуванні за кермом в стані сп`яніння, проте після спілкування відпустили. На запитання суду чи постійно свідок був присутній при спілкуванні працівників поліції із ОСОБА_1 , відповів ні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника, показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.06.2022 об 11 год. 00 хв. по вулиці Київській в м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , і був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає адміністративна відповідальність.

Підпункт «а» пункту 2.9 ПДР України прямо та категорично забороняє керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція), визначено ознаки наркотичного сп`яніння, якими є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Судом встановлена наявність правової підстави для проведення огляду ОСОБА_4 на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно із п. 2 і п. 4 розділу І, п. 12 розділу ІІ Інструкції та п. 2 і п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами) (надалі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Геращенко Т.В. про порушення порядку проведення огляду, судом враховано наступне.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

При цьому, диспозиція ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за «відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння».

Таким чином, за буквальним змістом ст. 266 КУпАП, встановленим порядком огляду водія на стан сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.

Лише у випадку незгоди водія на сам факт застосування спеціального технічного засобу або незгоди з його результатами, у поліцейського виникає обов`язок у двогодинний строк доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

При цьому, закон оперує правовими категоріями «відмова від огляду» та «незгода (на застосування спеціального технічного засобу або з його результатами)», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки.

З відтворених й досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, зокрема вбачається наступне: на запитання працівника поліції, чи відмовляється ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в лікаря нарколога, прозвучало «Ну так» (час запису 11.02.22 ID реєстратора 473376) та роз`яснено наслідки такого визнання; на запитання працівника поліції щодо вживання наркотичних засобів ОСОБА_1 зазначив «не пам`ятаю» (час запису 11.21.05 ID реєстратора 473376).

Всі досліджені у справі докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в цілому, а не під час прямування у заклад охорони здоров`я або у його приміщенні.

Вищевказане підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, наявних в матеріалах справи і досліджених судом в ході розгляду справи.

Суд не погоджується із твердженням захисника ОСОБА_1 - адвоката Геращенко Т.В. про те, що складання протоколу без присутності двох свідків є порушенням норм законодавства, що в свою чергу, виключає його розгляд, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у відповідності положень ст. 266 КУпАП, зокрема, проходження огляду на стан сп`яніння було запропоновано працівником поліції пройти ОСОБА_1 застосовуючи технічні засоби відеозапису. Виключно в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Посилання захисника на порушення працівниками поліції п. 8 Порядку є безпідставним, оскільки даною нормою врегульовано складання протокол про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду саме в закладі охорони здоров`я. При цьому також слід врахувати, що навіть за таких обставин присутність свідків обов`язкова виключно в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису (п. 6 розділу Х Інструкції). В даному ж випадку, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння мала місце безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу.

Суд враховує, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на обґрунтовану вимогу поліцейського є обов`язком водія.

Таким чином, відмовившись від проведення огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння не перебував, на підтвердження чого надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 24.06.2022, виданий КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, судом враховано наступне.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, Інструкцією та Порядком.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Судом встановлено, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинене 23.06.2022 близько 11 год. 00 хв.; огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , за результатами якого видано висновок КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради 24.06.2022, було проведено 24.06.2022 о 15 год. 50 хв.; огляд проводився без присутності поліцейського.

Таким чином, проведений КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради 24.06.2022 огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є недійсним.

З відеозаписів, наявних в матеріалах справи й досліджених в ході розгляду справи, чітко вбачається про обізнаність ОСОБА_1 щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 337389 від 23.06.2022, а також із його змістом, куди ним особисто вносились пояснення. При цьому ОСОБА_1 особисто зазначив у своїх поясненнях «не пам`ятаю коли вживав чи не вживав наркотичні речовини». Твердження ОСОБА_1 про те, що таке пояснення йому було продиктоване саме працівником поліції спростовується відеозаписом.

Також слід зауважити, що факт ненадання суду єдиного безперервного відеозапису не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності, не спростовує встановлені судом факти.

Крім того, суд звертає увагу на те, що докази у справі оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-яких інших зауважень чи заперечень з боку правопорушника протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 337389 від 23.06.2022 не містить.

Отже, дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 337389 від 23.06.2022, відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, зафіксованою в протоколі із застосуванням технічних засобів відеозапису та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Водночас, судочинство повинно відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Судом враховано, що в діях ОСОБА_1 вбачається грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами. Хоча дії ОСОБА_1 і не призвели до настання суспільно небезпечних наслідків, проте, будучи водієм особа несе певні обов`язки, за порушення яких настає відповідальність. Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496, 20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 9, 23, 24, 30, 33-35, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 317-1 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: