КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2022 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Чередника С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.09.2022,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.09.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою, ОСОБА_1 09.07.2022 о 02 год. 25 хв. керував автомобілем «Hyundai Sonata LF» номерний знак НОМЕР_1 по пр. Маяковського, 79 в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат 0.69 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, адвокат Чередник С.В. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи апеляційну скаргу зазначає, що рішення суду незаконне, не відповідає фактичним обставинам, а також судом були порушені норми процесуального права. Зокрема зазначає, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами. Вказує, що з відеозапису нагрудних камер поліцейських вбачається, що при виявленні патрульними автомобіля, він стояв на узбіччі і не рухався, двигун був заглушений, а все світло вимкнене. ОСОБА_1 в цей час перебував в салоні автомобіля та повідомив поліцейським, що рух не здійснював, а алкогольний напій вживав вже після роботи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення адвоката Чередника С.В. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У оскаржуваній постанові суддя місцевого суду дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та обґрунтував свій висновок дослідженими у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, чеком приладу «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, розпискою ОСОБА_1 про залишення автомобіля, відеозаписом із нагрудних камер поліцейських.

Однак, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав пояснення, що відповідають змісту апеляційної скарги, зауваживши, що він працює таксистом, його зміна закінчилась і він вирішив переночувати в автомобілі за місцем останнього замовлення, оскільки розпочалась комендантська година, а зранку його повинен був замінити інший водій. Автомобілем не керував, а тому підстав для проведення огляду на визначення стану сп`яніння у працівників поліції не було.

Наявний в матеріалах справи відеозапис нагрудних відеокамер працівників поліції не містить даних, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а сам ОСОБА_1 на місці події заперечував факт керування. Автомобіль розташовувався у житловій зоні осторонь від проїзної частини дороги.

За таких обставин, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Hyundai Sonata LF» номерний знак НОМЕР_1 в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу.

Відповідно до п. 27 постанови Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу, що виключає наявність в діях ОСОБА_2 складу вказаного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Чередника С.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.09.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя