Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/395/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю захисника Башинського В.П. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасового не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ст.124 КУпАП і накладенно стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 19.09.2022 року о 18 год. 56 хв., рухаючись в м. Кропивницькому на перехресті вул. Волкова та Героїв України, керуючи транспортним засобу «Daewoo Nexia», д.н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість, не зменшив швидкість руху до повної зупинки, в результаті чого здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Рішення суду, мотивові тим, що вини ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 380535 від 19.10.2022, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 380533 від 18.10.2022, копією довідки про результати проведеної перевірки матеріалів за фактом повідомлення про ДТП від 19.09.2022, копією рапортів, копією протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди та доданою до нього схемою, копією висновку КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 844 від 19.09.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтвердив обставини зазначені протоколі та письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду, оскаржує його з мотивів незаконності, необґрунтованості, винесеною без з`ясування всіх обставин подій. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою скасувати постанову суду, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, мотивуючи тим, що йому необґрунтовано було інкриміновано порушення вимог п.п.2.3б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки без проведення розрахунків експертним шляхом, не може бути інкриміноване порушення, передбачене п.12.3 ПДР України. Що стосується п.2.3б), та п.12.1 Правил дорожнього руху України, то він був уважним та не відволікався від керування транспортним засобом, і коли виникла небезпека, то своєчасно та адекватно відреагував, прийнявши міри для зупинки свого автомобіля. Крім того, п.12.1 Правил дорожнього руху України передбачає, що «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», однак цей пункт Правил дорожнього руху України жодним чином не відноситься до його ситуації, тобто до зіткнення транспортних засобів, один з яких змінив напрямок руху, що в свою чергу й спричинило скоєнню ДТП. Крім того, з метою встановлення істини по справі та об`єктивного з`ясування всіх фактичних даних на місці ДТП, об`єктивного з`ясування обставин та механізму скоєного ДТП, ним в ході судового засідання було заявлено клопотання про виклик на судове засідання другого учасника ДТП - ОСОБА_2 , який 15.11.2022 з невідомих причин на судове засідання не з`явилися, і тому він наполягав та клопотав про необхідність повторного виклику даного учасника, і не зважаючи на це, судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП дане клопотання було проігноровано та взагалі не розглянуто. Також, з метою встановлення істини по справі та об`єктивного з`ясування всіх фактичних даних на місці ДТП, об`єктивного з`ясування обставин та механізму скоєного ДТП, ним в ході судового засідання було заявлено клопотання про виклик на судове засідання очевидця ДТП - ОСОБА_3 який би міг підтвердити саме його невинуватість в скоєнні даного ДТП, і не зважаючи на це, судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП. дане клопотання було не задоволене. Крім того, щодо порушення з боку судом першої інстанції ст.ст.245. 280 КУпАП, що до всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи є і ігнорування мого клопотання про необхідність призначення судової автотехнічної експертизи по справі. При накладенні адміністративного стягнення, судом першої інстанції, я вважаю не було враховано характер вчиненого правопорушення, мою особу, ступінь моєї вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки не було враховано, що за місцем мешкання я характеризуюсь з позитивного боку, жодного разу не був притягнутий до адміністративної відповідальності, за порушення вимог ПДР України, я є студентом учбового закладу, мною добровільно була надана допомога в лікуванні велосипедиста, тобто були повністю відшкодовані збитки, не зважаючи на недоведеність моєї провини, і не мас жодної обставини що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення і не зважаючи на це, судом першої інстанції на мене було накладене саме найсуворіше стягнення передбачене санкцією ст.124 КУпАП, у вигляді позбавлення керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 змінив апеляційні вимоги та частково підтримав апеляційну скаргу, зазначивши що визнає тільки порушення п. 12.3 ПДР України та просив змінити вид адміністративного стягнення з позбавлення права керувати транспортними засобами на штраф.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши висновок захисника ОСОБА_1 - адвоката Башинського В.П., який підтримав змінену подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами.

З досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_1 діяв всупереч вимог п.п. 2.3б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України і мав технічну можливість уникнути створення умов, що призвели до ДТП. Зазначені порушення вимог ПДР України, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, характер та локалізація пошкоджень транспортного засобу, яке мало місце, беззаперечно вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 380535 від 19.10.2022 року, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 380533 від 18.10.2022 року, копією довідки про результати проведеної перевірки матеріалів за фактом повідомлення про ДТП від 19.09.2022, копією протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди та доданою до нього схемою, копією висновку КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 844 від 19.09.2022 року.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді першої інстанції. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Водночас, доводи апеляційних вимог про необхідність накладення на ОСОБА_1 більш м`якого стягнення є обґрунтованими.

В судовому засіданні апеляційного суду 08.09.2022, ОСОБА_1 вину визнав в частині порушення ним п.12.3 ПДР України, однак просив пом`якшити призначене йому адміністративне стягнення. Зазначив, що він навчається та отримує стипендію, а отже має кошти для сплати штрафу. Крім того, надав позитивні характеристики з місця проживання та навчання. Зазначив, що на наступний день привозив ліки іншому учаснику ДТП ОСОБА_2 , який, згідно письмових поясненень, претензій до ОСОБА_1 після ДТП не мав.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність.

Однак, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст. 33 КУпАП, та наклав найсуворіше стягнення, не мотивувавши таке.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника найбільш суворого виду адміністративного стягнення апеляційний суд вважає необґрунтованим.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Так, згідно із ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, апеляційний суд враховує особу правопорушника, який являється особою молодого віку, є студентом Центральноукраїнського національного технічного університету та отримує стипендію, що підтверджується наданими під час апеляційного розгляду довідками, дане правопорушення вчинив вперше, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у вчиненому щиро кається.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне пом`якшити накладене стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити його в межах санкції, у виді штрафу.

Таке стягнення, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним у майбутньому нових правопорушень.

Тому, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя