Справа № 450/3198/21 Провадження № 3/450/321/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2022 р. суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І.І., розглянувши в м. Пустомити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 081910 від 01.06.2021 року, ОСОБА_1 , ставиться в провину те, що він 01.06.2021 року о 14.30 год. в с.Борщовичі Львівського району, Львівської області, по вул..Грушевського, 36, керуючи транспортним засобом PEGEOT-скутер, не зареєстрований, керував в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці. Від проходження медичного огляду та проходження від огляду на місці за допомогою алкотестера «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився на відеокамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Фецяк В.Я. в судовому засіданні категорично заперечив вину останнього у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину. Зазначив, що ОСОБА_1 під час події правопорушення, зазначено у протоколі, не перебував на місці події та скутером не керував. Працівниками поліції зупинений не був зупинений та жодних матеріалів про адміністративне правопорушення щодо нього складено не було. Свої анкетні дані нікому не повідомляв. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 081910 від 01.06.2021 року; відеозапису з нагрудним камер працівників поліції, приходжу до наступного висновку:

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

За порушення цього пункту Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу адміністративне правопорушення серії БД № 081910 від 01.06.2021 року, ОСОБА_1 , 01.06.2021 року о 14.30 год. в с.Борщовичі Львівського району, Львівської області, по вул..Грушевського, 36, керував транспортним засобом PEGEOT-скутер, який не зареєстрований, в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці. Від проходження медичного огляду та проходження від огляду на місці за допомогою алкотестера «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився на відеокамеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає, що суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Зокрема диспозиція статті передбачає застосування санкції за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, визначальною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є окрім самої відмови - факт керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 в редакції від 11.07.2018 року (далі - ПДР), водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Тобто суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути лише водій.

Згідно з п.п. 5,6 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

При цьому, судом взято до уваги, що на відеозаписі події із камери нагрудного реєстратора інспектора поліції, копія якого на електронному носії знаходиться у матеріалах справи учасником події правопорушення є інша особа, яка працівникам поліції при складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, повідомила анкетні дані ОСОБА_1 .

Разом з тим на адресу суду скеровано пояснення працівника поліції, який складав протокол серії БД № 081910 від 01.06.2021 року ОСОБА_2 , згідно яких останній вкзав, що 01.06.2021 року під час патрулювання Львівського району в с.Борщовичі по вул.. Грушевського. 36 було помічено водія скутера, який порушив правила дорожнього руху, а саме керував незареєстрованим транспортним засобом. Ним було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб. Після зупинки транспортного засобу та при спілкуванні з водієм, було встановлено особу водія, згідно бази ПС ІПМП та ним виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , також від останнього було чути запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, від чого останній відмовився. Щодо ОСОБА_1 було складено протокол по адміністративне правопрушення, за відмову від проходження оглдяу, що стверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліці, на якому вказана особа, вказує свої анкетні дані та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Додатково працівник поліції зазначив, що було також складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за керування транспортним засобом без жодних документів та посвідчення водія. Після складання протоколу , на громадянина ОСОБА_1 , дані матеріали були скеровані у Пустомитівський районний суд Льівської області, для розгляду та притягнення процесуального рішення по суті. За деякий час до нього, ОСОБА_2 , прийшов громадянин ОСОБА_1 , однак побачивши його та ознайомившись з його документами, останній зрозумів, що це не та особа, щодо якої він склав протокол серії БД № 081910 від 01.06.2021 року. Під час спілукування з громадянином ОСОБА_3 ,було встановлено, що громадянин, щодо якого ОСОБА_2 склав адміністративний протокол є його колишнім співробітником, що свідчить про те, що останнім при складанні протоколу йому повідомлено неправдиві анкетні дані.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає, що суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

З огляду на вищенаведене, так як ОСОБА_1 , не керував транспортним засобом, не є суб`єктом даного адміністративного правпорушення, провадження у справі про притягнення останнього до адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №К(91)1 Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації N0 К (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися па доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином доказів на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення, і які б дозволяли суду на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП органом уповноваженим на складання протоколу не надано.

При таких обставинах в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладе справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 245, 247, 251, 252, 255, 279, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Мельничук І.І.