ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7809/22Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/378/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст. 122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 04 серпня 2022 р. у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за участю захисника особи, що притягується до адмінвідповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Карпи М. М. апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 04 липня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду змінити в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вважає, що суд при винесенні рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та надав їм невірну оцінку, зокрема, в частині суворості застосованого адміністративного стягнення.

Вказує, що висновки суду про те, що його дії носили умисний характер та спрямовані на уникнення ним відповідальності та відшкодування завданих потерпілій збитків, спростовані його поясненнями, наданими в судовому засіданні.

Наголошує на тому, що він критично оцінив ситуацію, в якій автомобіль потерпілої ОСОБА_2 "Шкода Октавія", д.н.з. НОМЕР_1 , був припаркований з порушенням вимог правил дорожнього руху по вул. Білецькій у м. Тернополі у післяробочий час. Зважаючи на те, що власники залишають автомобілі на даній вулиці на тривалий час, та те, що потреба у поїздці була нагальною, він вирішив поїхати. Факт тривалого паркування потерпілою ОСОБА_2 підтверджується тим, що у він у своїх поясненнях вказав, що виїжджав з двору близько 17 год. 30 хв., а повідомлення потерпілої про ДТП надійшло на планшет поліцейського о 19 год. 32 хв., тобто через дві години, коли потерпіла повернулась до автомобіля.

Звертає увагу на те, що він не мав наміру уникати відповідальності та не відшкодовувати заподіяні збитки, оскільки за першим викликом з`явився в поліцію для надання пояснення.

Просить врахувати в якості пом`якшуючих обставин - факт визнання ним вини та щире каяття у скоєному. Також зазначає те, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпи М. М., яка просила задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не оспорюється, тому суддею апеляційного суду не переглядається.

Разом з тим, заслуговують на увагу посилання апелянта на суворість призначеного адміністративного стягнення.

Загальні положення накладення адміністративного стягнення визначені в ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні адміністративного стягнення має бути враховано характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, не дотримався.

Надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адмінвідповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно вимог ст. 32 КУпАП адміністративний арешт - це вид адміністративного стягнення, що застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до 15 діб і полягає у триманні правопорушника в умовах ізоляції від суспільства.

Даний захід відповідальності встановлено за адміністративні правопорушення, що за ступенем громадської безпеки наближається до злочинів. Він є найбільш суворим з усіх видів адміністративних стягнень, а тому застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень і допускається тільки в тому випадку, якщо по обставинам справи, з урахуванням особи правопорушника, застосування інших, передбачених в відповідній статті заходів, тобто штрафу, громадських робіт буде визнано недостатнім. За жоден адміністративний проступок арешт не встановлений як єдиний захід стягнення, завжди є можливість застосування більш м`якого виду стягнення.

Як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, суд першої інстанції взяв до уваги те, що адміністративним правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду третій особі, легковажне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, нехтування ним ПДР України та притягнення останнього до адміністративної відповідальності 20.06.2022 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

При цьому, з урахуванням наведених вище обставин, за наявності в санкції ст. 122-4 КУпАП альтернативних більш м`яких видів стягнень суд в постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті, за якою апелянт притягувався до адміністративної відповідальності, та яке до того ж застосовується у виняткових випадках.

Відповідно до судової практики ЄСПЛ при визначенні виду і розміру адміністративного стягнення (в тому числі і при наявності альтернативних стягнень) слід враховувати один із європейських стандартів кримінального судочинства - принцип «пропорційності», коли призначене особі адміністративне стягнення є непропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30 січня 2015 року у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).

Тому, обравши ОСОБА_1 адміністративний арешт строком на десять діб за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції наклав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість та яке явно не відповідає принципу «пропорційності».

Також, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, місцевий суд, вказавши на наявність пом`якшуючих обставин - визнання вини і щире каяття, належним чином не врахував їх та не мотивував причини їх відхилення.

Також поза увагою суду першої інстанції залишено те, що відповідно до довідки військової частини №А7170 Міністерства оборони України про проходження служби у військовій частині №413 від 18.03.2022 ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 26.02.2022 по теперішній час у зв`язку з призовом по мобілізації згідно Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану".

Отже ОСОБА_1 виплачуються кошти за виконання ним покладених на нього службових військових обов`язків, тому він має можливість сплати штраф.

Крім цього, судом першої інстанції не враховано відсутність тяжких наслідків вчиненого діяння.

За наявності таких обставин накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб, на думку судді апеляційного суду, не можна визнати обґрунтованим.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що постанова судді підлягає зміні в частині призначеного адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З огляду на вищенаведене приходжу до остаточного висновку, що постанову суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення необхідно змінити та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, оскільки стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини внаслідок суворості та того, що на ОСОБА_1 не може бути накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, оскільки останній, відповідно до довідки, виданої начальником відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Тернопільській області Р. Хом`яком від 22.06.2022, посвідчення водія не отримував.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення змінити і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба