Справа №591/1430/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/204/22 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення № 591/1430/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.05.2022, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить під сумнів законність постанови суду, оскільки алкоголь не вживає взагалі, бо має захворювання, наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, але на умовах, що після проходження огляду працівники поліції доставлять його до місця проживання, від проходження огляду в наркодиспансері відмовився вже після складання протоколу, перебуваючи у стані шоку. Заперечує свою причетність до ДТП, зазначає, що водій іншого т/з фактично підсунув свою машину і відбувся контакт. Не має фінансової можливості оплатити штраф, оскільки має дохід лише від пенсії.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.05.2022 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього на підставі ст. 36 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 496,20 грн судового збору.

Згідно постанови, 19.04.2022 о 17:20 в м. Суми вул. Інтернаціоналістів, в районі будинку № 63Б, ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21099, н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису за допомогою приладу газоаналізатор алкотест «Драгер», показник 0,37 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР. При цьому був неуважним та перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Caddy, н. з. НОМЕР_2 , в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3б, 10.1 ПДР

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ № 059875 та № ААБ № 059876 від 19.04.2022, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_3 , керуючи т/з ВАЗ 21099, н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, був неуважним та перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та допустив зіткнення з т/з Volkswagen Caddy, н. з. НОМЕР_2 , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.9.а, 2.3.б, 10.1 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою результатів тестування «Alkotest Drager 7510», згідно якого показники алкоголю у ОСОБА_3 19.04.2022 становили 0,37 проміле (а. с. 12);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 13), відповідно якого 19.04.2022 працівником поліції проведений огляд водія ОСОБА_3 на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Alkotest Drager 7510», результат огляду 0,37 проміле, з яким ОСОБА_3 погодився, хоча і зазначив, що взагалі не вживає алкоголь;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , згідно яких його т/з безпосередньо перед ДТП був у нерухомому стані і стояв на парковці у дворі будинку вул. Інтернаціоналістів, а він сам перебував біля свого т/з і був очевидцем того, як т/з ВАЗ 21099, н. з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , здаючи назад, в`їхав в ліві двері та крило його т/з. Підійшовши до водія, він відразу відчув запах алкоголю, після чого викликав працівників поліції (а. с. 4);

- схемою місця ДТП (а. с. 3) щодо розташування т/з ВАЗ 21099, н. з. НОМЕР_1 і Volkswagen Caddy, н. з. НОМЕР_2 після їх зіткнення;

- розпискою ОСОБА_3 (а. с. 15).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду відеозаписи з місця пригоди на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці відеофайли містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці відеофайли підтвердили, зокрема, не лише наявність у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп`яніння, а і його перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою «Alkotest Drager 7510» - 0,37 проміле. Крім того, ці відеоматеріали містять дані і про роз`яснення водієві його прав та обов`язків при складенні протоколу.

Необхідно зауважити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вище наведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання працівниками поліції всупереч тверджень ОСОБА_3 самої процедури огляду, яка була проведена на місці зупинки т/з, хоча і без свідків, але із відео фіксацією подій, що повністю відповідає вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу того, що він наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства»).

Отже, ОСОБА_3 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху, а відповідно п. 3 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», направлення водіїв т/з для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються згідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно п. 6, 7 Порядку водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я і забезпечує проведення огляду водія т/з в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Аналогічні положення містить і п. 9 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», згідно якого з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв т/з, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 , на вимогу працівника поліції мав би беззастережно виконати їх законну вимогу і проїхати разом з ними до закладу охорони здоров`я для медичного огляду на стан сп`яніння, а не висувати у відповідь на їх пропозицію будь-які претензії, штучно створюючи перепони для проведення такого огляду, що прямо передбачено п. 2.5 ПДР та ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Під час допиту в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 (працівник поліції) пояснила, що разом з колегою приїхали на виклик про ДТП, де виявили ОСОБА_3 , в ході спілкування з яким виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 погодився пройти огляд на місці зупинки т/з, однак після його проходження стверджував, що не вживає алкогольних напоїв взагалі, а тому йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що останній спочатку висловив вимогу про необхідність його повернення після огляду до місця мешкання, але пізніше в категоричній формі відмовився від проходження в закладі охорони здоров`я. Потім був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 і ст. 124 КУпАП.

Наведе підтверджується відеозаписом подій, долученого поліцейськими до справи і спростовує доводи ОСОБА_3 про те, що він відмовився від проходження огляду в наркодиспансері вже після складання протоколу, перебуваючи у стані шоку.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.05.2022 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову судді без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов