Справа № 204/8773/22
Провадження № 3/204/4260/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2022 року справу передано у моє провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 352732 від 01 жовтня 2022 року зазначено, що 01 жовтня 2022 року о 17 годині 25 хвилин на вул. Краснопільській, 9 у м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 929, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: дуже розширені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудні бодікамери 470852 та 473035. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

16 листопада 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська адвокатом Корсуновським П.Ю. надано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Вказує на те, що з долученого відеозапису зі нагрудної камери поліцейського вбачається, як саме поліцейський наполегливо схиляє ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду в медичному закладі. Так, зокрема, після того, як ОСОБА_2 зазначив. що вжив тиждень тому, що відображено на відеозаписі о 17:25:56 й далі, працівник поліції зазначає останньому про те, що «якщо людина употребляє, то вона на експертизу не їде, от і всьо, а тоді наймає адвоката» та повторює ці слова декілька разів, та переконує ОСОБА_1 в тому, що «якщо він тиждень тому вживав, то не потрібно їхати, бо все одно буде виявлено». Також зазначає про те, що ОСОБА_1 декілька разів наполягав на тому, щоб пройти огляд на стан сп`яніння до того, як склали протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 352732, який складено 01 жовтня 2022 року о 18 годині. Так, зокрема, о 17:35 годині йому поліцейським було зазначено про те, що вже зафіксована його відмова, а о 17:54 годині йому було зазначено про те, що якщо він незгоден, то може самостійно поїхати та пройти такий огляд без направлення, і що вже зафіксована відмова та складено протокол. Вказує, що поліцейським крім вчинення дій направлених на спонукання особи до відмови від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, а ще й 2 рази відмовлено ОСОБА_1 та не видано направлення для проходження такого огляду. При цьому, зазначає про те, що не зважаючи на вказані дії поліцейських, ОСОБА_1 самостійно звернувся до КП «ДБКЛПД» ДОР, де пройшов медичний огляд та відповідно до висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 213, що складений о 19 годині 40 хвилин 01 жовтня 2022 року, ознак сп`яніння у нього не виявлено. Також вказує на те, що даний протокол складений без присутності двох свідків, що не відповідає та суперечить вимогам п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вказаному правопорушенні не визнав. Пояснив, що його автомобіль був зупинений працівниками поліції, без пояснення причини. Під час перевірки документів, працівники поліції здійснили поверхневий огляд його та його речей, а також огляд транспортного засобу. В ході огляду ними було виявлено у його сумці «п`ятку», яку він придбав для особистих потреб, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Спочатку він розгубився, не знав як діяти, при цьому, працівниками поліції було вказано на те, що якщо він вживав наркотичні речовини тиждень тому, то результати аналізу це все рівно це покажуть, а тому їхати на огляд недоречно. З цих підстав, він певний час вагався, а потім вказав працівникам поліції на те, що хоче пройти огляд на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, однак останніми йому було відмовлено, начеб то з тих підстав, що вже зафіксована його відмова та складено відносно нього відповідний протокол. Однак, на той момент вказаний протокол ще складений не був, тому він повторно зазначив працівникам поліції про те, що він бажає пройти вказаний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, але йому знову було відмовлено та вказано на те, що, якщо він не згоден, то може пройти такий огляд самостійно, без їх направлення, але такий огляд вже буде платним.

У судовому засіданні, адвокат Корсуновський П.Ю. підтримав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Обґрунтування надав аналогічні тексту письмових пояснень.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, доходжу висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КпАП України.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.

Приписами ч. ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Однак матеріали справи доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 не містять, оскільки відеозаписи з бодікамер, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинаються з того, як поліцейські запитують у ОСОБА_1 про наявність у нього відповідних документів.

Разом з тим, у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння доказами на підтвердження стану сп`яніння особи є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен містити відомості про ознаки наркотичного сп`яніння, що стали підставою для вимоги поліцейського про проходження медичного огляду, який складений присутності двох свідків, показання таких свідків, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також, за наявності, відеозапис з нагрудних камер поліцейського.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, які стали підставою для вимоги про проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Натомість, відеозапис не містить даних, що працівниками поліції встановлено ознаки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчили б про знаходження ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Більш того, з вказаного відеозапису бодікамер НОМЕР_2 та 473035 вбачається, що жодних підозр щодо перебування ОСОБА_1 у стані будь-якого сп`яніння у працівників поліції не було, до тих пір, поки вони не виявили в його сумці «п`ятку», що відразу стало підставою для відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом (2:14 хвилина запису та далі), а вже потім, по суті й стала підставою для пропозиції проходження огляду на виявлення стану сп`яніння.

Разом з цим, суд зазначає, що навіть після виявлення працівниками поліції вказаної «п`ятки», ними жодним чином не встановлювалася наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою, яка передує пропозиції проходження такого огляду.

Крім того, приписами ч. ч. 2-4 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно з вимогами п. п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі за текстом Порядок), огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Натомість, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що свідком події є, зокрема «нагрудні бодікамери 470852/473035».

Приписами ч. 1 ст. 272 КУпАП визначено, що свідок особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, які підлягають установленню по справі про адміністративні правопорушення.

Відеофіксація це дія, вчинена з метою реєстрації тих чи інших фактичних обставин чи подій, шляхом фіксування технічними засобами, які призначені для зберігання, відтворення відеоінформації (комплекси відео обладнання, цифрові відеокамери, зокрема, портативні відео камери).

Тобто, свідком будь-якого правопорушення, дії чи бездіяльності може бути виключно фізична особа, а не технічний засіб, фіксації тієї чи іншої події, а відтак посилання на нього у протоколі про адміністративне правопорушення, як свідка, у розумінні ст. 272 КУпАП є безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

Приписами п. 6 розділу 1 вищевказаної Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 3 розділу 2 даної Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно з вимогами п. 4 розділу 2 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Приписами п. 5 розділу 2 цієї Інструкції визначено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 10 розділу 2 вказаної Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейськими, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейськими, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису з бодікамер поліцейських вбачається, що останніми не було встановлено у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, які стали підставою для проведення відповідного огляду на такий стан сп`яніння.

Також, з вказаного відеозапису не вбачається, що працівниками поліції було дотримано вимоги чинного законодавства щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав, а також роз`яснення останньому наслідків за відмову від проходження огляду на такий стан сп`яніння, оскільки він містить лише дані щодо пропозиції поліцейського ОСОБА_1 пройти такий огляд з одночасним переконання останнього про недоречність його проходження. Так, на відеозаписі зафіксовано (5:32 хвилини та далі), як працівник поліції зазначає ОСОБА_1 про те, що оскільки він минулого тижня вживав наркотичні речовини, то результати огляду будуть однозначно позитивними, а відтак немає сенсу його проходити. Більш того, з вказаного запису вбачається, як працівник поліції вказує ОСОБА_1 на те, що «якщо людина вживає, то така людина на огляд не їде, а розбирається далі в суді» (6:20 хвилина та далі), що розцінюється судом як спонукання працівниками поліції останнього до відмови та введення його в оману щодо реальних наслідків такого огляду та наслідків такої відмови, що призвело до початкової відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що працівники поліції вчинили всі дії задля того, аби за будь-яких підстав скласти даний протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає про те, що з вказаного відеозапису бодікамер поліцейських вбачається, що в подальшому до того, як був складений даний протокол, ОСОБА_1 виявив бажання щодо проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (17:35 хвилина та далі та, 17:50 хвилина та далі), однак йому було відмовлено з тих підстав, що начебто даний протокол вже складений.

Однак суд не може погодитися з вказаним, оскільки дане спростовується матеріалами справи. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 352732 від 01 жовтня 2022 року зазначено про те, що він складений о 18 годині, що в свою чергу вказує на те, що він складений вже після того, як ОСОБА_1 наполягав на проходженні вказаного огляду.

Крім того, суд зазначає, що вказаний відеозапис не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а лише фіксує послідовність дій поліцейських щодо його оформлення.

Разом з цим, Верховний Суд у своїй постанові від 08 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а вказав на те, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Приписами ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Також, зазначено, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 352732 від 01 жовтня 2022 року, відсутні «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення», а також відсутні відомості про те, що така особа відмовилася від надання таких пояснень. Більш того, з відеозапису бодікамер поліцейських вбачається, що останніми навіть не пропонувалося ОСОБА_1 надати такі пояснення, що свідчить про порушення поліцейськими приписів ст. 256 КУпАП щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені норми законодавства та правові позиції закріплюють те, що особа не вважається винною доти, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Однак, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення, матеріали справи не містять, а доданий рапорт інспектора УПП в Дніпропетровській області, не може бути єдиними доказом факту правопорушення.

Більш того, у судовому засіданні 01 грудня 2022 року, ОСОБА_1 надано оригінал висновку КП «ДБКЛПД» ДОР № 213 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що складений 01 жовтня 2022 року, відповідно до якого він 01 жовтня 2022 року самостійно прибув до медичного закладу для проходження даного огляд. Огляд проведено о 19 годині 40 хвилин, тобто через 1 годину 40 хвилин після складання даного протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно з висновком, ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дані, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 266, 268, 283-285, 287, 289 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна