Справа № 621/4220/21
Пр. № 3/621/35/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2022 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В.,

за участі: прокурора Юр`єва І.Д.,

за відсутності особи, що притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Скрипаї Зміївського району Харківської області, є громадянкою України, депутат VIIІ скликання Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.12.2021 № 701, складеного старшим оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Димитрієвим О., ОСОБА_1 , ставиться у вину правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виявилося у тому, що ОСОБА_1 , 20.12.2020 обрана депутатом VIIІ скликання Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області та є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" відповідно підпункту б) пункту 1 частини 1 статті 3 зазначеного Закону.

26 липня 2021 року ОСОБА_1 , на порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", пункту 1 частини 1 розділу І роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані) Національного агентства з питань запобігання корупції 03.02.2021 № 1, несвоєчасно, з пропуском без поважних причин встановленого терміну декларування до 01 квітня 2021 року, подала щорічну декларацію за 2020 рік у електронній формі на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , просила розглянути справу за її відсутності з посиланням на дію воєнного стану в країні, про що надала відповідну заяву. Вину у порушенні не визнала зазначивши, що при поданні декларації мала місце помилка у зазначенні її типу, а саме помилково вказано «кандидата на посаду».

Відповідно до частини 2 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є обов`язковою.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів часу обумовлюється положеннями статей 38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення обмежується трьома місяцями з дня вчинення правопорушення. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи об`єктивні підстави неможливості ОСОБА_1 , бути присутньою у судовому засіданні, а саме дію на території України воєнного стану, віддаленість місця проживання ОСОБА_1 , що є перешкодою прибуття до приміщення суду, її позицію щодо розгляду справи та її відсутності, письмові пояснення, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор Юр`єв І.Д., під час судового розгляду вважав, що зазначене діяння є підставою для адміністративної відповідальності, а також долучив до матеріалів справи висновок, де зазначив, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Слобожанської селищної ради VIIІ скликання була зобов`язана до 01.04.2021 подати щорічну декларацію за 2020 рік, проте відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подала декларацію за 2020 рік 26.07.2021 о 16:50 годині, тобто несвоєчасно. Також зазначив, що склад адміністративного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу є діяння. Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього є необхідним та достатніми підставами для застосування статті 22 КУпАП. Водночас, жодних доказів щодо наявності поважних причин, що спричинило несвоєчасне подання електронної декларації ОСОБА_1 , не надано.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №701 від 15.12.2021, в якому викладено обставини правопорушення (а. с. 1-7); копію листа №4282/02-23 від 08.07.2021 (а. с. 18-19); копії рішення №44-VІІІ від 22.12.2020 IІІ сесії VIIІ скликання Зміївської міської ради Харківської області (а. с. 20); постанови від 22.12.2020 №49 «Про реєстрацію обраних депутатів » (а.с. 21); копії роздрукованих листів з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції за посиланням https://public.nazk.gov.ua/search, на якому міститься відомості про подання ОСОБА_1 , 01.04.2021 Декларації (Кандидата на посаду), а 26.07.2021 "Декларації (щорічної)" за 2020 рік (а. с. 28), письмові пояснення особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 .

Вислухавши думку прокурора, дійшов наступного:

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту б) пункту 1) частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Частиною 1 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до частини 1 розділу І роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані) Національного агентства з питань запобігання корупції 03.02.2021 № 1 передбачено типи декларацій, коли їх слід подавати і який звітний період вони охоплюють.

Передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування:

1) щорічна декларація (декларація "щорічна") декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація. Відлік строку для подачі декларації «щорічна» починається з 00 годин 00 хвилин 01 січня року, наступного за звітним періодом;

2) декларація особи, яка припиняє діяльність (декларація "перед звільненням") декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності. Декларація "перед звільненням" охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані відповідно до ст. 45 Закону.

Днем припинення діяльності є останній день виконання суб`єктом декларування публічних функцій.

Тобто відлік строку подачі декларації "перед звільненням" починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності (див. Додаток 1);

3) декларація особи, яка припинила діяльність (декларація "після звільнення") декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Відлік строку подачі декларації "після звільнення" починається з 00 годин 00 хвилин 01 січня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність;

4) декларація особи, яка претендує на зайняття посади (декларація "кандидата на посаду") декларація. яка подається відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством.

Така декларація подається до призначення або обрання особи на посаду.

Відповідно роздрукованих листів з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції за посиланням https://public.nazk.gov.ua/search, вбачається, що ОСОБА_1 , було подано 01.04.2021 об 22:18 Декларацію (Кандидата на посаду) за 2020 рік, а 26.07.2021 Декларацію (Щорічна)" за 2020 рік.

В матеріалах справи наявні відомості щодо подання депутатом ОСОБА_1 , декларації за 2020 рік до 01 квітня 2021 року. Під час заповнення вказаної декларації було помилково зазначено "Тип декларації" - кандидата на посаду, а 26.07.2021 було подано декларацію за 2020 рік з типом - щорічна.

З цього слідує, що обставини правопорушення, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинами справи, які підтверджуються письмовими доказами, доданими до протоколу. Тобто, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 , подала щорічну декларацію лише 26.07.2021, оскільки декларація за 2020 рік фактично була подана своєчасно 01.04.2021. При цьому виправлення у декларації від 26.07.2021 стосувалося лише зазначення типу декларації, замість "кандидата на посаду" зазначено "щорічна".

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, необхідні докази того, що ОСОБА_1 , усвідомлювала суспільну небезпечність своїх дій та передбачала можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилась до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

В той же час, в своїх письмових пояснення ОСОБА_1 , зазначила, що вчинила всі необхідні для подання декларації дії, в частині зазначенні типу декларації, замість "кандидата на посаду" зазначено "щорічна".

Отже, у даному випадку відсутність умислу ОСОБА_1 , спрямованого на вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За викладених обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на її користь.

Згідно з вимогами частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , 26.07.2021 несвоєчасно подала декларацію за 2020 рік, без поважних причин, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити.

Керуючись пунктом 1 статті 247, статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: