Справа № 484/2110/22
Провадження № 3/484/999/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2022 року м.Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Мельничук О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов 18.07.2022 року від військової частини НОМЕР_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівськ Одеської області, громадянина України, освіта вища, військове звання сержант, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2, розлученого, має на утриманні двох дітей, проживаючого при ВЧ НОМЕР_2, а зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , за ч. 2 ст.172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу №М26/06/22-2 від 26.06.2022 року видно, що сержант ОСОБА_1 , в умовах військового стану порушує військову дисципліну а саме: порушує розпорядок дня, систематично без дозволу командирів та начальників залишає межі частини, що призводить до зриву підготовки підрозділу виконання завдань, щодо захисту суверенітету незалежності та територіальної цілісності України в ході повномасштабної війни проти Російської Федерації, а також невиконання вимог статей 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України.

За таких обставин дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав вказавши, що в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП і відповідно відсутні будь-які докази на її підтвердження, а тому просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії №М26/06/22-2 від 26.06.2022 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №23 від 02.02.2021 року, службову та медичну характеристику ОСОБА_1 , приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення №М26/06/22-2 від 26.06.2022 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №23 від 02.02.2021 року.

Так, протоколі №М26/06/22-2 від 26.06.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 , в умовах військового стану порушує військову дисципліну а саме: порушує розпорядок дня, систематично без дозволу командирів та начальників залишає межі частини, що призводить до зриву підготовки підрозділу виконання завдань, щодо захисту суверенітету незалежності та територіальної цілісності України в ході повномасштабної війни проти Російської Федерації, а також невиконання вимог статей 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України.

Натомість не зазначено будь-якого конкретного факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме у викладеній фабулі протоколу відсутня, як суб`єктивна так і об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватись до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_2 від 26.06.2022 року останній доповідає, що сержант ОСОБА_1 систематично порушує розпорядок дня, спізнюється на побудову, періодично відмовляється виконувати поставлені накази та завдання, поводиться зухвало. Натомість у вищевказаних поясненнях не зазначено підтвердження будь-якого конкретного факту вчинення даних порушень ОСОБА_1 , що складають суб`єктивну та об`єктивну сторону адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Із пояснень свідка ОСОБА_3 від 26.06.2022 року вибачається, що останній був 27.06.2022 року свідком того, що ОСОБА_1 прибув до пункту постійної дислокації з запізненням.

Вказані пояснення свідка суд сприймає критично, як такі, що суперечать фактичним обставинам справи та є не належним доказом, оскільки пояснення свідка ОСОБА_3 отримані 26.06.2022 року фактично про події які відбуваються в майбутньому - 27.06.2022 року.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

До протоколу про адміністративне правопорушення не надано інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а також уповноваженою на складення протоколу особою не спростовані доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення та не наведено мотивів їх відхилення.

Тому, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши наявні в справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП не доведена та в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, в зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити.

Керуючись ст.ст. 172-15 ч.2, п.1 ст. 247, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: О.В. Мельничук