Справа № 308/3413/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/71/20, за апеляційною скаргою захисника адвоката Стегури Н.Р. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Закарпатська область м.Мукачево, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнаний винним у порушенні митних правил за ч.6 ст.470 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 170000 (сто сімдесят тисяч) грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

З протоколу про порушення митних правил №0489/30500/20 від 25.03.2020 та постанови судді від 25.11.2020 вбачається, що 25.03.2020 о 16 год. 02 хв. у зону митного контролю ділянки «В`їзд» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, заїхав вантажний автомобіль марки «VOLVO» реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , де в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1 .

Формою проходження митного контролю ОСОБА_3 обрав порядок проходження митного контролю по «червоному коридору».

До митного контролю ОСОБА_3 було подано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 від 27.11.2019, контрольний талон UZH.724180, технічний паспорт НОМЕР_4 та паспорт пасажира, який разом з ним перетинав митний кордон України. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 24.01.2017 через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки «WW PASSAT», номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 .

Станом на 25.03.2020, вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та продовжує перебувати на митній території України з порушенням строку транзиту.

-2-

В поясненні ОСОБА_1 зазначив, що ввіз легковий автомобіль марки «WW PASSAT», номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 для власного користування та не вивіз його у визначений законодавством термін у зв`язку з його поломкою. На даний час транспортний засіб «WW PASSAT», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 , перебуває у несправному стані після дорожньо-транспортної пригоди. Підтверджуючих документів про настання форс-мажорних обставин при перетині митного кордону ОСОБА_1 не надав. Щодо продовження терміну транзиту в митний орган із заявою не зверталася.

Зі слів ОСОБА_1 вартість транспортного засобу марки «WW PASSAT», номер кузова № НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 станом на 25.03.2020 орієнтовно становить 45000 (сорок п`ять тисяч) грн.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «WW PASSAT», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 , що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.470 МК України

В апеляційній скарзі захисник адвокат Стегура Н.Р. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду від 25.11.2020 щодо ОСОБА_1 скувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України. В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки така прийнята у її відсутності та відсутності ОСОБА_1 , без належного з`ясування всіх фактичних обставин справи та без дотримання вимог чинного законодавства України. Суд проігнорував наявні у справі докази, що спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні митних правил, що ставляться йому за провину, зокрема те, ще до складання проколу ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон і жодного разу факт порушення не був виявлений. Вважає, що дії ОСОБА_1 слід було кваліфікувати за ч.3 ст.470 КУпАП, редакція якої діяла на момент вчинення правопорушення. Також зазначає, що ОСОБА_1 не зміг вчасно вивезти транспортний засіб, оскільки такий був і наразі перебуває у несправному стані після дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що у ОСОБА_1 не було умислу на порушення митних правил, а тому відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Також захисник просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду, як такий, що пропущений з поважних причин. Суддя розглянула справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, не зважаючи на наявність клопотання про відкладення судового засідання. Вважає, що суддя безпідставно вказала в постанові про неможливість врахування клопотання про відкладення судового засідання з метою дотримання розумних строків розгляду, оскільки матеріалами справи підтверджено, що затягування розгляду справи мало місце саме з вини суду. Просить врахувати, що її було видано копію постанови, яка була оформлена з порушенням вимог діловодства.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Стегура Н.Р. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989

-3-

про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Стегури Н.Р., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та в матеріалах справи відомості про те, що ОСОБА_1 чи його захиснику у передбачений ч.1 ст.285 КУпАП строк вручена копія оскаржуваної постанови від 25.11.2020. У матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

З метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили захиснику своєчасно подати апеляційну скаргу, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.458 МК України порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи та протоколу про порушення митних правил №0489/30500/20 від 25.03.2020, управлінням забезпечення протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці Держмитслужби здійснюються перевірочні заходи, з метою встановлення фактів порушення громадянами термінів тимчасового ввезення на митну територію України транспортних засобів з іноземною реєстрацією.

З матеріалів справи вбачається, що 25.03.2020 о 16 год. 02 хв. у зону митного контролю ділянки «В`їзд» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, заїхав вантажний автомобіль марки «VOLVO», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , де в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1

-4-

Формою проходження митного контролю ОСОБА_3 , обрав порядок проходження митного контролю по «червоному коридору».

До митного контролю ОСОБА_3 було подано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 від 27.11.2019, контрольний талон UZH.724180, технічний паспорт НОМЕР_4 та паспорт пасажира, який разом з ним перетинав митний кордон України. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 24.01.2017 через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки «WW PASSAT», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 .

Згідно ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

У відповідності до ст.102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України.

22.08.2019 набрали чинності зміни до статті 470 МК України, згідно із Законами України від 08.11.2018 №2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 №2725-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги». Станом на 25.03.2020, вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та продовжує перебувати на митній території України з порушенням строку транзиту.

В поясненні ОСОБА_1 зазначив, що ввіз легковий автомобіль марки «WW PASSAT», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 для власного користування та не вивіз його у визначений законодавством термін у зв`язку з його поломкою. На даний час транспортний засіб «WW PASSAT», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 перебуває у несправному стані після дорожньо-транспортної пригоди. Підтверджуючих документів про настання форс-мажорних обставин при перетині митного кордону ОСОБА_1 не надав. Щодо продовження терміну транзиту в митний орган із заявою не зверталася. Зі слів ОСОБА_1 вартість транспортного засобу марки «WW PASSAT», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 станом на 25.03.2020 орієнтовно становить 45000 (сорок п`ять тисяч) грн.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «WW PASSAT», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 , що перебуває під митним контролем, до митних органів (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч.6 ст.470 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреними в апеляційному суді доказами.

Факт перевищення ОСОБА_1 строку транзитного ввезення легкового автомобіля марки «WW PASSAT», номер кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_6 для власного користування, підтверджується доказами,

-5-

а саме: даними протоколу про порушення митних правил №0489/30500/20 від 25.03.2020, в якому викладено обставини порушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; витягом з ЄАІС Держмитслужби, щодо перетину кордону транспортного засобу та ОСОБА_1 ; доповідною запискою старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби Поповича Г.Ю. від 25.03.2020.

Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та достовірно вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, які підпадають під ознаки ч.6 ст.470 МК України.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Попович Г.Ю., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, на такі дані не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку із чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

На переконання апеляційного суду не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника Стегури Н.Р. про те, що ОСОБА_1 не зміг вчасно вивезти транспортний засіб через його несправність у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, оскільки це не позбавляло його обов`язку звернутись до митного органу з приводу неможливості з об`єктивних причин вивезти транспортний засіб за межі митної території, у тому числі внаслідок аварії.

Доводи апеляційної скарги про те, що дії ОСОБА_1 не підлягали кваліфікації за ч.6 ст.470 МК України, оскільки до складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон України, а тому порушення могло бути виявлено раніше, тобто на момент дії редакції ч.3 ст.470 МК України апеляційний суд визнає необґрунтованим з таких підстав.

Бездіяльність у виді не вивезення транспортного засобу за межі митної території України є триваючим правопорушенням, яке пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Пунктом 9-5 Прикінцевих та перехідних положень МК України, окрім іншого, визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22.08. по 31.12.2019 включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

У даній справі порушення митних правил виявлено 25.03.2020, на час дії статті 470 МК України в редакції від 22.11.2018, а тому бездіяльність ОСОБА_1 правильно розцінена як правопорушення, передбачене ч.6 ст.470 МК України, в редакції закону, що діяв на момент виявлення правопорушення.

Посилання захисника Стегури Н.Р на те, що ОСОБА_1 до виявлення порушення неодноразово перетинав кордон України не звільняє його від відповідальності та не вказує на відсутність в його діях порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.470 МК України.

За правилами статті 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено

-6-

не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судами.

Триваючими визнаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Оскільки вчинене ОСОБА_1 порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, тому його дії кваліфікуються за ч.6 ст.470 МК України саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення триваючого за часом правопорушення.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що всупереч вимог ч.1 ст.526 МК України та ст.268 КУпАП, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, всупереч відсутності даних про їх належне сповіщення про час і місце розгляду справи, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.6 ст.470 МК України правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення та порушення митних правил, до того ж факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його захисника, враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції взяв до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника й застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ч.6 ст.470 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.

Тому, апеляційний суд визнає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170000 (сто сімдесят тисяч) грн. є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим та відповідає передбаченій ст.23 МК України меті адміністративного стягнення.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обгрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків,

-7-

призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст.527-530 МК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника адвоката Стегури Н.Р. задовольнити, поновити захиснику - адвокату Стегурі Н.Р. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2020.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Стегури Н.Р. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2020, щодо ОСОБА_4 ,-без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя