Справа № 675/1710/22
Провадження № 3/675/1008/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., за участі секретаря судового засідання Гедзенюк В. В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, студента Хмельницького інституту МАУП, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 орган, що видав 6820,

за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2022 року о 22 год. 08 хв. неповнолітній ОСОБА_1 після застосування до нього заходу впливу за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2022 року, в м. Ізяслав по вул. Грушевського, 26, керував транспортним засобом автомобілем «BMV 318», державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проведено на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» прилад № ARBН 0618, принтер № ARBН 5325, тест № 1685 - результат 0,77 ‰ проміле, що зафіксовано на нагрудну цифрову камеру, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Також, 20 жовтня 2022 року о 22 год. 08 хв. неповнолітній ОСОБА_1 в м. Ізяслав по вул. Шевченка, керував транспортним засобом автомобілем «BMV 318», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом даної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 за участі законного представника ОСОБА_2 вину у вчиненому правопорушенні визнав, та надав відповідні пояснення по обставинах його вчинення,зазначивши, що 20.10.2022 вживав спиртні напої, після чого сів за кермо автомобіля, при цьому не маючи посвідчення водія, та під час руху був зупинений працівниками поліції, які встановили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не оспорює, а також згідний з результатом приладу «Drager Alkotest 6810», який становить - 0,77 ‰ проміле.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім наданих ОСОБА_1 пояснень, його вина повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 167047, ААБ № 167135 від 20 жовтня 2022 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.10.2022 року; результатами приладу «Драгер» (алкотест 6810)тест № 1685;копією журналу № 129 обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора, карт пам`яті копіювання цифрової інформації та технічного приладу газоаналізатора Drager; копією журналу № 18 обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи технічних приладів і технічних засобів фото і кінозйомки, відеозапису; постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.08.2022 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП; даними відеозапису з нагрудної камери працівника поліції та реєстратора з службового автомобіля поліції.

Так, відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

ОСОБА_1 не виконав вимоги п. п. 2.1 «а», 2.9 «а» ПДР, в зв`язку із чим вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачене ст. 126 ч. 2, 130 ч. 2 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення згідно з ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння винного.

Обтяжуючі обставини справи за ст. 130 ч. 2 КУпАП судом не встановлено, щодо ст. 126 ч.2 КУпАП є вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки вказані матеріали стосуються однієї і тієї ж особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, вважаю, що дані адміністративні справи слід об`єднати для спільного розгляду і вирішення в одне провадження в порядку ст. 36 КУпАП.

Виходячи із диспозиції ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно інкримінованих порушень, санкція порушення за ст. 130 КУпАП є більш серйознішим правопорушенням з числа вчинених.

Як встановлено з матеріалів справи, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, на момент вчинення правопорушення виповнилося повних сімнадцять років.

Згідно до ч. 1 ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки а також те, що дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків, відсутність характеризуючих даних особи, яка притягується до адмінвідповідальності та враховуючи норми ч. 2 ст. 13 КУпАП, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП не вбачається, а тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 130 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого даною нормою, встановлена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого діяння, особа порушника, до якого у серпні 2022 року було застосовано захід впливу за аналогічні правопорушення, тому вважаю необхідним накласти основне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме таке стягнення по вказаній справі є необхідною мірою відповідальності та буде достатнім засобом виховання особи і запобігатиме вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом абзацу 3 пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» призначення покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував, а тому адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не може бути застосованим.

Щодо встановленого санкцією частини другої статті 130 КУпАП додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд приходить до таких висновків.

КУпАП передбачає можливість застосування оплатного вилучення транспортних засобів за повторне протягом року керування ними транспортними засобами в стані сп`яніння (частина друга статті 130 КУпАП).

Разом з тим, працівниками поліції не долучено жодного доказу щодо належності транспортного засобу ОСОБА_1 , тому судом не застосовується додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю, що ОСОБА_1 , потрібно піддати адміністративному стягненню у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності з вимогами ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, ст. 126 ч. 2, 130 ч. 2, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Адміністративні справи №№ 675/1710/22, 675/1712/22 провадження №№3/675/1008/2022, 3/675/1009/2022 відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження і присвоїти їм порядковий номер №675/1710/22, провадження № 3/675/1008/2022.

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 ч. 2, ст. 130 ч. 2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп, без позбавлення права керування транспортними засобами, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р. В. Пашкевич