Номер провадження: 33/813/1217/22
Номер справи місцевого суду: 946/5757/22
Головуючий у першій інстанції Бурнусус О. О.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Пінькової К.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Малюка Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційну скаргу захисника Щербаня Дмитра Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн, зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 21.08.2022 року о 07 годині 10 хвилини, 149 км автодороги М-15 Одеса-Рені, керуючи автомобілем VOLVO FH 12-42 T, д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичній установі, відмовився, чим допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

До Протоколу серія ААД №320288 від 21 серпня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, додано відеозапис.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Щербань Д.М. звернувся до суду із апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі захисник Щербань Д.М. просить поновити строк на оскарження вищевказаної постанови, посилаючись на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та за відсутності належного повідомлення про розгляд справи, чим порушив його право на захист, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував; 06.09.2022 між останнім та адвокатом Щербань Д.М. було укладено договір про надання правової допомоги, після чого 14.09.2022 адвокат направив запит до суду для отримання інформації щодо вказаної справи та 20.09.2022 отримав на електронну пошту копію оскаржуваної постанови, а тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Щербань Д.М. зазначає, що ОСОБА_1 не повідомлений про розгляд справи судом, через що не зміг прибути у судове засідання та забезпечити себе правовою допомогою своєчасно, що призвело до розгляду справи у його відсутність; суд не надав оцінки відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу, передбачених Законом України «Про національну поліцію» та неповідомленню заявника про причини зупинки, що тягне наступну недопустимість усіх зібраних поліцією доказів за принципом «плодів отруйного дерева»; інспектором поліції не роз`яснено ОСОБА_1 право на захист, не роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, і вказане не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складенні протоколу; у протоколі відсутні записи про відмову від проходження огляду на місці зупинки, і заявнику не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки та не роз`яснено наслідки такої відмови, а також не роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду в медичному закладі; судом не взято до уваги те, що інспектор поліції не відсторонив водія від керування автомобілем за умови наявності ознак сп`яніння та не здійснив тимчасового затримання автомобіля, що є обов`язковим у цьому випадку відповідно до Інструкції № 1395, і що тягне за собою відсутність вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні; суд не викликав і не допитав свідків, вказаних в протоколі, та не врахував пом`якшуючих обставин, як-то позитивну характеристику заявника за місцем роботи, роботу водієм, що є єдиним джерелом його доходів, утримання непрацездатної матері.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Малюк Є.Є. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, справа розглядається в присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 320288 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що під час його складення 21 серпня 2022 року працівниками патрульної поліції вказану особу було повідомлено про розгляд його справи Ізмаїльським міськрайонним судом 07 вересня 2022 року о 10-й год із зазначенням адреси суду: м. Ізмаіл, вул. Клушина, 2, про що ОСОБА_1 розписався в протоколі.

Справа надійшла в провадження суду 25 серпня 2022 року, розглянута судом 07 вересня 2022 року.

Відомості про направлення ОСОБА_1 копії постанови та доказів її отримання останнім відсутні.

14 вересня 2022 року захисник Щербань Д.М. направив запит стану розгляду справи щодо ОСОБА_1 , у відповідь на який 20.09.2022 захисником електронною поштою отримано копію постанови від 07.09.2022. Після чого, 27.09.2022 поштою звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Отже, наведені скаржником обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року є обгрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки таке має на меті забезпечення особі доступу до правосуддя.

Стосовно суті правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний состав, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною вину ОСОБА_1 зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 320288 від 21.08.2022 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення дослідженого в судовому засіданні та іншими матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні, в якому наведені обставини порушення водієм приписів п. 2.5 ПДР.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 320288 від 21.08.2022 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, згідно якого під час несення служби за вказаною у протоколі адресою о 07.10 год. було зупинено автомобіль 21.08.2022 року VOLVO FH 12-42 T, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичній установі, відмовився у присутності двох свідків, чим допустив порушення вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені у якості свідків у вказаному протоколі про адмінправопорушення та які підтвердили керування ОСОБА_1 21.08.2022 транпортним засобом VOLVO FH 12-42 T, д/н НОМЕР_1 і який на пропозицію поліції пойти огляд на сан спяніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився;

- відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення, дослідженим у судовому засіданні.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості заявника у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд не викликав та не допитав вказаних в протоколі свідків правопорушення, тому такі докази не відповідають вимогам закону та не містять у собі жодних відомостей, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а їх пояснення носять формальний характер. На думку апеляційного суду, зазначені твердження захисника носять суб`єктивну оцінку та спростовуються матеріалами провадження та доказами по справі, наведеними вище, в їх сукупності.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру огляду осіб, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, такі підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обовязково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України

07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз наведенного законодавства, що регулює виниклі правоводносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення ним огляду особи на стан сп`яніння технічніх засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.

Вказане свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку крім відеозапису з бодікамер поліцейського останнім було залучено до дій під час оформлення протоколу двох свідків, що не протирічить закону, і такі пояснення вказаних осіб також є належними фактичними даними стосовно предмету доказування по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема свідків, а також показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено та скаржником не надано.

Письмові пояснення свідків узгоджуються з відеозаписом з боді-камери працівників поліції, а тому сумнівів в їх достовірності, як на це вказується в апеляції, не виникає.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі в поясненнях свідків, де вони засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не вбачається.

Щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував заявник, як на те вказується в апеляційній скарзі, то це не є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, яке тягне за собою недійсність доказів. Дії працівників поліції ніким не оскаржувались, незаконність дій працівників поліції не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, внаслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати. Крім того, неправомірність дій останніх не є предметом розгляду даного провадження.

Ствердження в апеляції, що заявник не повідомлявся про дату, час та місце розгляду адміністративної справи є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про наявність щодо нього провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке має розглядатись судом, однак не вжив необхідних, активних дій задля забезпечення свого права на захист та реалізації своїх процесуальних прав.

Щодо ствердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є обов`язковим стосовно осіб, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, то вони також не спростовують встановленого факту відмови заявника пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, і вказане не є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, яке тягне за собою недійсність доказів.

Щодо посилань скаржника на неможливість ОСОБА_1 забезпечити себе правовою допомогою своєчасно, що призвело до розгляду справи у його відсутність, то статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому винесення постанови за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у даному випадку, не може бути підставою для її скасування.

Апеляційним судом шляхом проведення апеляційного розгляду з належним повідомленням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи та надання можливості його безпосередньої участі та за участю його захисника у судовому перегляді постанови, було відновлено права останнього, перевірені всі вказані в апеляціній скарзі доводи, проте не встановлено підстав для закриття провадження у справі.

Отже розгляд суддею справи за відсутності правопорушника не вплинув на висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в скарзі на неврахування судом пом`якшуючих обставин також є помилковим, оскільки адміністративне стягнення ОСОБА_1 визначено як мінімальне в межах санкціїї статті, за якою його притягнуто до відповідальності, - ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, таке має враховуватися судом лише у разі винуватості особи, у той час, коли доводи апеляційної скарги зводяться до невинуватості ОСОБА_1 та прохання про закриття провадження у справі.

З огляду на вищенаведене, відсутність порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляції, апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Щербаню Дмитру Миколайовичу, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Щербаня Дмитра Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова