Справа № 304/2243/22 Провадження № 3/304/1339/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044404 від 08 листопада 2022 року видно, що того ж дня о 18.23 год у місті Перечин по вулиці Ужанській водій керував транспортним засобом, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05 лютого 2019 року, винесеної державним виконавцем, чим порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Зазначені дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП відділення поліції № 1 сержантом поліції Макогіном М.І. кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 поліцейським надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044404 від 08 листопада 2022 року, постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05 лютого 2019 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 08 листопада 2022 року, а також рапорт про виявлене порушення від 08 листопада 2022 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно нього він не знав, до того ж на даний час вже погасив й заборгованість зі сплати аліментів, через наявність якої було встановлено таке обмеження, через що державним виконавцем 09 грудня 2012 року було винесено постанову про скасування обмеження. З цього приводу надав у розпорядження суду копії документів.

Заслухавши його пояснення, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Склад вказаного адміністративного правопорушення передбачає умисну форму вини, тобто особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Натомість у судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами такий не знав, протилежного матеріали справи не містять.

Навпаки їх дослідженням встановлено, що постановою судді від 28 листопада 2022 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.126 КУпАП були повернуті на доопрацювання до відділення поліції № 1 через відсутність доказів ознайомлення особи із постановою державного виконавця про встановлення обмеження, однак на виконання вказаної постанови судді таких доказів до матеріалів справи додано не було.

Відтак у порядку статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи суддя тлумачить на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим з наданої у розпорядження суду копії постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09 грудня 2022 року видно, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена у повному обсязі та станом на 09 грудня 2022 року відсутня; тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою від 05 лютого 2019 року скасовано.

З наведеного можна дійти висновку, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, що постановлена державним виконавцем при примусовому виконанні ВП № 56854467 від 05 лютого 2019 року як захід примусового виконання рішення скасована.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Отже лише наявність чинної постанови державного виконавця може тимчасово обмежувати боржника у праві керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Як роз`яснено у абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення та інші надані до суду матеріали, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, матеріалами справи не доведена, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.