Справа 688/3237/22
№ 3/688/1297/22
Постанова
Іменем України
16 листопада 2022 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , начальника обслуги - заступника командира зенітної ракетної батареї,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

15 листопада 2022 року на адресу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від командира військової частини НОМЕР_1 надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення А3730 №111 від 13 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 , згідно якого останній обвинувачується в тому, що 12 листопада 2022 року о 16 год. 00 хв. на позиції бойового чергування військової частини НОМЕР_1 допустив недбале сталення до військової служби під час дії особливого періоду (воєнного стану), а саме не стежив за додержанням військової дисципліни і правильним несенням служби бойовою обслугою, яка знаходилась в його підпорядкуванні, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшла висновку про її повернення до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення з наступних підстав.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте протокол про військове адміністративне правопорушення А3730 №111 від 13 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 не відповідає ст. 256 КУпАП, у ньому не розкрита суть правопорушення.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Таким чином, диспозиція статті 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, та не містить конкретизації бездіяльності відповідних військових службових осіб. При цьому основним об`єктом посягання є правовідносини безпосередньо військової служби.

Аналіз даної правової норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що адміністративна відповідальність передбачена для спеціального суб`єкта - для службових осіб, військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, та у своїй діяльності мають керуватися Статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, посадовими інструкціями, або прямо визначені законами та підзаконними актами.

Для наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП доведенню підлягає той факт, що посадовою (службовою) особою вчинено недбалість під час виконання військової служби, в умовах особливого періоду.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачає умисел у виді недбалості, який, зокрема, може проявлятися у виді недбалого ставлення до наслідків своєї бездіяльності, не виконання певних функцій.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

Отже, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП, за викладених службовою особою фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, необхідно здобути докази того, що ОСОБА_1 передбачав можливість настання негативних наслідків та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

В той же час, викладене у протоколі обвинувачення не розкриває суті правопорушення, не зазначено в чому саме полягало недбале ставлення військової службової особи до військової служби (які дії чи бездіяльність вчинено) ОСОБА_1 , чи входить вони до його функціональних обов`язків, не розкрито субєктивну сторону правопорушення.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, до протоколу долучено лише письмові пояснення ОСОБА_2 від 13.11.2022 року та функціональні обов`язки.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи та на достатніх, незаперечних доказах.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, належним чином не викладено обвинувачення від якого повинний захищатися ОСОБА_1 , що робить неможливим об`єктивний розгляд справи та прийняття законного рішення. Крім того, до матеріалів справи не долучено доказів вчиненого правопорушення.

З огляду на те, що викладене обвинувачення є неконкретним, а матеріали справи зібрані поверхнево, зазначені вище недоліки не можуть бути усунуті в суді, а тому вважаю за необхідне направити дану справу до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

Відповідно до абз. 5 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

За змістом ст. 278 КУпАП повернення судом матеріалів для належного оформлення не перешкоджає органу, якому повернуто такі матеріали, повторно направити їх на розгляд до суду, після належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 245, 256, 278 КУпАП, суддя

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути командиру військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Козачук