Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2358/21 Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Кравчука Андрія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Кравчука Андрія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 11 липня 2021 року, близько 17 години 12 хвилин, в м. Овруч по вул. Т.Шевченка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом марки «Ventus» без н/з, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Кравчук А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обгрунтована, зокрема, тим, що працівниками поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не встановлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме його підзахисний не керував зазначеним в протоколі мопедом, та в той час знаходився за кордоном на роботі. Адреса проживання ОСОБА_1 зазначена не вірно і він не був повідомлений про час та місце розгляду справи. Вважає, що особою, яку зупинили на мопеді працівники поліції міг бути рідний брат ОСОБА_1 .

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови він отримав 11 жовтня 2022 року, а його підзахисний взагалі не знав про відкрите адміністративне провадження відносно нього.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так з протоколу по адміністративне правопорушення від 11.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 11 липня 2021 року, близько 17 години 12 хвилин, в м. Овруч по вул. Т.Шевченка керував транспортним засобом мопедом марки «Ventus» без н/з, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) (а.с.2).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що працівниками поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не встановлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності і це був не ОСОБА_2 , спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції, з якого вбачається, що особа, яка зафіксована на відеозаписі, та яку було встановлено за допомогою водійського посвідчення з автоматизованої бази даних (а.с.3) за зовнішнім виглядом та рисами обличчя повністю співпадає з доданими до апеляційної скаргами документами ОСОБА_1 , який в час, зазначений в протоколі дійсно керував мопедом та беззаперечно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як із застосуванням спецзасобів, так і медичного. Копія закордонного паспорту ОСОБА_1 з відміткою про виїзд з країни 17.04.2021 року не слугує доказом того, що 11 липня 2021 року ОСОБА_1 не міг знаходитися в м.Овруч, оскільки суду не надано для огляду закордонний паспорт останнього, де могли бути зафіксовані інші відмітки, насамперед про в`їзд до країни. Та обставина, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи не впливає на правильність висновків суду, який згідно вимог ст.268 КУпАП надсилав судові виклики за адресою, зазначеною самим ОСОБА_1 під час складення протоколу. Допитані апеляційним судом за клопотанням захисника свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не спростували висновків суду першої інстанції щодо належності суб`єкта правопорушення. Їх пояснення, що на відеозаписі можливо фігурує рідний брат ОСОБА_5 є сумнівними та не виходять за межі припущень, що не може вважатися належними доказами та судом не приймаються.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Кравчука Андрія Васильовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Кравчуку А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко