КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 369/9873/21
апеляційне провадження № 33/824/97/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій міститься клопотання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2021 року, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження який, на думку скаржника, пропущений з поважних причин. В обґрунтування поновлення строку зазначає, що оскаржувану постанову отримав 10 вересня 2021 року, що підтверджується розпискою та 20 вересня 2021 року надіслав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені в скарзі обставини щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, а також керуючись принципом доступу до правосуддя, строк підлягає поновленню з підстав поважності причин його пропуску.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував обставини справи, оскільки не викликав до суду свідків. Також зазначає, що особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені у протоколі є безпосередніми учасникам конфлікту, отже на думку апелянта вони надавали необ`єктивні пояснення.

Крім того, при складені протоколу працівниками поліції були порушені вимоги інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, а саме, допущені помилки, виправлення та дописи після його складання, що вказує на недійсність такого протоколу.

У судових засіданнях що відбувалися за участю ОСОБА_1 , скаржник повністю підтвердив доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. В судове засідання, призначене на 27 жовтня 2022 ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений своєчасно та належним чином. 27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі скаржника у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, суд вказував на те, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 423434, рапорті поліцейського про надходження повідомлення від 24 червня 2021 року №4621, рапорті поліцейського від 24 червня 2021 року, письмових поясненнях ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №423434 ОСОБА_1 24 червня 2021 року близько 21 год. 00 хв. перебуваючи на АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, погрожував предметом схожим на пістолет, яким порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, скаржник вказував на те, що діяв не з хуліганських мотивів. Так, дійсно він спілкувався з погоничами тварин у вказаних в протоколі місці та часі, але виключно з метою зробити зауваження та закликати їх не порушувати п.7.6 та п.7.7 г Правил дорожнього руху - переганяти тварин по дорозі з удосконаленим покриттям можна якщо поруч немає іншої дороги, а також якомога ближче до правого краю дороги не створюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Крім того, він був вимушений захищати власне майно та здоров`я через агресивну реакцію погоничів тварин на його зауваження.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є безпосередніми учасниками конфлікту, тому вважав що вони є упередженими, а отже надавали необ`єктивні пояснення. А з рапорту працівників поліції та пояснень особи ОСОБА_4 , як зазначає скаржник, зрозуміло, що вони не були безпосередніми учасниками події і описують події про які почули від інших осіб.

Проте, слід зазначити, що подана апеляційна скарга не містить при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених вище доводів. Тобто фактично є припущеннями.

Так, відповідно до рапорту інспектора ВП №4 Бучанського РУП Куліш С.А. вбачається, що під час несення служби 24 червня 2021 року на логістичний пристрій надійшло повідомлення про те, що в селі Лука біля церкви невідомий чоловік на автомобілі погрожує пістолетом мешканцям села. По прибуттю на місце, працівниками було встановлено обставини, які викладеного в протоколі та опитано свідків події. У водія ОСОБА_1 було виявлено предмет схожий на пістолет, магазин з набоями знаходився у пастухів, які повідомили, що забрали його коли він вилетів із пістолета яким розмахував ОСОБА_1 . Водій автомобіля категорично відмовився від надання пояснень ( а.с. 4).

ОСОБА_4 надала свої пояснення в частині того, що 24 червня 2021 року їхала в машині, стала свідком сварки. Чоловік з сином гнали корів, а водій на автомобілі «Тойота» зупинився та почав погрожувати зброєю. Коли вони почали з`ясовувати що сталося, то водій пояснив, що на його авто плюнули. Як почув, що викликаємо поліцію, зброю закинув в автомобіль та зачинив двері і вікна ( а.с. 5).

ОСОБА_3 надаючи 24 червня 2021 року пояснення вказував на те, що близько 21 години в АДРЕСА_3 він зустрічав корову з пасовища. Корови в кількості близько 20 штук йшли по дорозі. Водій на автомобілі «Тойота» з вікна кричав на погоничів, через те, що корови йшли по дорозі. Виражався в їх бік нецензурною лайкою. Водій даного автомобіля зупинився на дорозі, вибіг з автомобіля та побіг в бік пастухів, хотів кидатись в бійку. Потім повернувся до свого автомобіля, надів портупею та витяг з неї пістолет, почав ним махати, погрожував, що всіх постріляє. Двоє пастухів та він підійшли до водія, щоб його заспокоїти. Водій побіг до машини, по дорозі з пістолета випав магазин, він закрив пістолет в машині (а.с.6).

Аналогічні пояснення були надані також ОСОБА_2 ( а.с.7).

Відтак, зазначені ОСОБА_1 обставини, щодо відсутності словесної перепалки із застосуванням нецензурної лайки, не знайшли свого підтвердження. Наявні вище в справі докази свідчать, що саме скаржник вчинив хуліганські дії перебуваючи 26 червня 2021 року в АДРЕСА_3 , близько 21 години, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Тому висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, на думку суду, відповідають фактичним обставинам справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 423434 від 24 червня 2021 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є необґрунтованими.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити скаржникові строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту прийняття, оскарженню не підлягає.

Суддя: