Провадження № 33/4823/225/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, відносно якої складено протокол,- ОСОБА_1 та його захисника адвоката Потапової С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2022 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.12.2021 року, близько 23:17 год., ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. 1-го Травня, 173, керував автомобілем «RENAULT Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога ЧОПНЛ, що підтверджується висновком ЧОПНЛ №853 від 27.12.2021 року, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що працівниками поліції була грубо порушена процедура огляду на стан сп`яніння, оскільки огляд особи на стан алкогольного сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена законами та нормативно-правовими актами. Порушення зазначеного порядку, зокрема, послідовності його проведення або не проведення у точній відповідності з законом тягне за собою недійсність результатів такого огляду.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні дані про відсторонення його від керування транспортним засобом, тимчасового затримання автомобіля або доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Звертає увагу, що під час зупинки він неодноразово казав працівнику поліції, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, та не відмовляється від цього, проте поліцейський схиляв його до проходження огляду саме в медичному закладі.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, яке, на думку апелянта, є обов`язковим.

Зазначає, що в акті медичного огляду №853 від 27.12.2022 року, в якому описано його стан, який взагалі не відповідає дійсності, оскільки з відеофіксації правопорушення вбачається, що він поводиться впевнено, мова та рухова сфера не порушені.

На порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, йому був встановлений діагноз без відібрання лабораторних досліджень, хоча в акті зазначено, що він відмовився від цього, проте йому цього не пропонували, хоча відібрання лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим.

Вище вказані обставини свідчать про те, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, внаслідок чого він є недійсним та виключає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні суду 1 та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що того дня він випив лише квас, правил дорожнього руху не порушував, а його зупинили поліцейські, запропонували пройти освідування на місці за допомогою приладу Драгер, він погодився, але потім інспектор сказав, що поїдуть до лікаря. Він був тверезий. У лікаря огляд пройшов.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився у лікарні.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №853 від 27.12.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, з результатами освідування останній погодився.

Відеозаписом події встановлено, що ОСОБА_1 повідомляє, що не вживав алкоголю, а лише трішки настоянки. Поліцейський повідомляє водію наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснює процедуру освідування, зокрема право пройти таку або на місці зупинки або у лікаря в медичному закладі. Водій ОСОБА_1 спочатку погодився пройти на місці, але потім просить дати час подумати, думає, і після чого, поговоривши з товаришем, який був з ним, відповідає, що бажає пройти огляд у лікарні. Під час проведення огляду в медичному закладі заперечень не висловлював. Крім того, з відеозапису вбачається, що зауважень на дії працівників поліції він не висловлював, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівниками поліції був дотриманий. Також, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити, окрім іншого, у протоколі про адміністративне правопорушення про свою незгоду з викладеними у протоколі фактичними обставинами або намір пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу та бажання пройти огляд на стан сп`яніння на місці, у відповідній графі протоколу він не висловлював. Тому твердження апелянта про протилежне не є слушними.

Крім того, допитаний судом 1 інстанції в якості свідка інспектор взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 повідомив, що він складав протокол про адміністративне правопорушення. Так, водія було зупинено за порушення правил дорожнього руху, водій їхав без увімкнення фар. Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд проводився у лікаря і результат був позитивний. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці чи у лікаря, і водій сам вказав, що огляд хоче пройти у лікаря, саме він виявив бажання пройти освідування у лікаря.

Свідок ОСОБА_3 , працівник поліції, суду 1 інстанції повідомив, що ОСОБА_1 був зупинений за порушення ПДР, при спілкуванні були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і він декілька разів пропонував пройти водію освідування на місці, той спочатку погодився, але в цей час приїхали його друзі і після спілкування з ними сказав, що буде проходити освідування у лікарні. Вказав, що жодних порушень працівниками поліції допущено не було, діяли відповідно до чинного законодавства. На місці освідування не встигли провести, оскільки, коли він пішов до автомобіля за приладом Драгер, ОСОБА_1 в цей час поспілкувався з друзями, подумав і сказав, що буде проходити освідування у лікаря. Що і було зроблено.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Твердження апелянта про неналежно проведений огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, у медичній установі, із складанням відповідного висновку, який містить підпис ОСОБА_1 , який зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Згідно інформації, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_1 , на виконання вимог ст. 266 КУпАП, був відсторонений від керування транспортним засобам, тому доводи апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Інші твердження апелянта, в тому числі і про відсутність направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко