Справа № 545/2562/22
Провадження № 3/545/922/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2022 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Богомолова Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Харківське районне УП №1 ВП №2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , іншими даними суд не володіє,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2022 року на адресу Полтавського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал, згідно якого 22.10.2021 року о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_2 , на а/д Харків-Красноград-Перещепено, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (тремтіння рук, запах з ротової порожнини. Від про слідування в медичній заклад в установленому законом порядку та продуття драгер відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.2.5,2.9 Правил дорожнього руху України.

На розгляд матеріалу по суті ОСОБА_1 до приміщення суду не з?явився з невідомих причин, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду 18.07.2022 року о 08-30 годині шляхом оголошення на сайті судова влада України.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі Смірнов проти України від 08 листопада 2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на приписи статті 268 КУпАП, якою не передбачена обов`язкова присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_4 на підставі наявних доказів.

Суд вважає, що у випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, яка була повідомлена про слухання справи, однак не прибула у судове засідання, в суду, відповідно до ст.268 КУпАП, є всі належні підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 з жодними заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №162890 від 22.10.2021 року, складеного щодо ОСОБА_1 про порушення ним вимог п. 2.5,2.9. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стану сп`яніння.

При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 з порушенням згоден, про що особисто в протоколі про адміністративне правопорушення серії №ДПР 18 №162890 власноручно зробив напис: "повысилось давление, выпил лекарство на спирту, драгер дуть не буду, с нарушением согласен".

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також є достатніми для підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доведена і ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи, що своїми діями ОСОБА_1 ставить під загрозу життя і здоров`я людей, скоїв одне з найбільш тяжких адміністративних правопорушень, тому його слід підвергнути покаранню у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130 ч.1, 213, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після вступу постанови в законну силу або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.В.Богомолова