ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1464/22 Головуючий в 1 інст. Стратій Є.В.
Провадження № 33/807/360/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , захисника адвоката Сечина Я.М., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 20 травня 2022 року о 20 год. 05 хв. у м. Запоріжжя, Олександрівський р-н, по вул. Українська, біля будинку № 35, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21053, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком мед закладу № 2026 від 20.05.2022 р. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що під час події не здійснював керування транспортним засобом. Не знаходився в салоні автомобіля, а знаходився поряд, оскільки транспортний засіб мав технічну несправність. Апелянт вказує, що він чекав знайомого, який повинен був його відвезти.

Суд в порушення його прав і свобод розглянув справу за його відсутності.

Апелянт вважає, що місцевий суд не дотримався принципу рівності сторін, позбавив його можливості користуватися правами, передбаченими законом, зокрема правом на захист.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, перевіривши матеріали справи та аргументи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен перевірити чи правильно складений протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, додані до нього, а під час судового розгляду зобов`язаний з`ясувати питання, передбачені ст. 280 КУпАП: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, судом вказані вимоги закону виконані не в повній мірі.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак такий висновок спростовується фактичними обставинами справи та наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не може бути беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

За пунктом 1.10 ПДР України водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У свою чергу, у даному випадку підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП є - встановлення, доведення та підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам є слушним, виходячи з наступного.

Так, під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 пояснив, що він під час події не здійснював керування транспортним засобом. Не знаходився в салоні автомобіля, а лише стояв поряд, оскільки транспортний засіб мав технічну несправність. ОСОБА_1 чекав знайомого, який повинен його був відвести. Транспортний засіб знаходився у нерухомому стані більше доби.

В судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто відеозапис події (а.с.7), яким встановлено, що факту керування працівниками поліції не зафіксовано. ОСОБА_1 під час події знаходився біля автомобіля, який перебував в нерухомому стані, двигун транспортного засобу був вимкнутий, що свідчить про відсутність доказів керування автомобілем, що в свою чергу виключає склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

Більш того згідно відеозапису під час спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції не зафіксовано жодного висловлювання з приводу того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, був зупинений.

Тобто, на жодному з зазначених відеозаписів не зафіксовано ані факт керування авто ОСОБА_1 в стані сп`яніння, ані встановлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння, ані факту зупинки транспортного засобу, тощо.

Таким чином доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом жодним, навіть непрямим доказом, не спростовані.

Інші докази в справі, а саме направлення водія на огляд (а.с.5), висновок медичного огляду (а.с.6) перебувають у залежності із відсутністю доказів керування, а тому не можуть бути враховані під час судового розгляду справи для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням встановлених в апеляційному суді обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки встановлено, що матеріали справи не містять доказу здійснення керування автомобілем, тобто приведення в рух автомобіля, доказів зупинки ОСОБА_1 , відтак не можна визнати, що водій порушив п. 2.9а ПДР України, що підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наведених підстав постанова суду підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/1464/22