Справа № 587/597/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши матеріали які надійшли від ВП № 4 ( м.Суми) Сумського РУП ГУ НП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 19.01.2017 року, орган №5926,
за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП,-
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.03.2022 року серія ВАВ №902737, ОСОБА_1 , 26.04.2022 року об 13 год. 30 хв. в Сумському районі в с. Писарівка вул. Шосейна перевозила горілку в тетропакетах в кількості п`яти по десять літрів на яких не має марок акцизного податку встановленого зразка, чим своїми діями вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 164-5 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином була повідомлена про час розгляду справи в суді.
Вивчивши матеріали справи, в тому числі й протокол про адміністративне правопорушення приходжу до слідуючого:
Частиною 1 ст. 164-5 КУпАП передбачена відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.
Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об' єктивних і суб' єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання виробництва і обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
Об`єктивна сторона правопорушень полягає у вчиненні таких діянь: зберіганні або транспортуванні алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів; а також у незаконному зберіганні марок акцизного збору.
Суб`єктивна сторона цих правопорушень характеризується наявністю умислу.
Суб`єктами правопорушення можуть бути посадові особи підприємств - виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв або тютюнових виробів, а також особи, які здійснюють транспортування вказаної продукції.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП є спеціальний суб`єкт, котрим є виключно посадові особи підприємств-виробників, імпортери і продавці цих товарів.
Тобто, суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП можуть бути громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в галузі торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, що використовуються в електронних сигаретах.
Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП настає для суб' єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб, в тому числі найманих працівників.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 перевозила горілку в тетропакетах на яких були відсутні марки акцизного податку встановленого зразка.
Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вона займаються підприємницькою діяльністю.
Таким чином, обставини викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Згідно з п. 226.5 п. 226.6 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 226.3 статті 226 Податкового кодексу України встановлено, що виготовлення, зберігання і продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, відповідно до пункту 226 статті 226 Податкового кодексу України, затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 164-5 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно- правових актів, в даному випадку до ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», але в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не вказано, який нормативний акт порушено, що унеможливлює її ефективний захист від складеного відносно нього адміністративного правопорушення.
Крім того, як вбачається, із протоколу про адміністративне правопорушення, у зазначеному протоколі відсутні свідки, які можуть підтвердити обставини інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП.
Також, до протоколу не долучено доказів, з яких би вбачалось, що ОСОБА_1 є безпосереднім суб`єктом господарювання.
До матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини справи наведені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським в порушення вимог ст. 255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 164-5 КУпАП.
За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом адміністративного правопорушення, а тому суд позбавлений можливості забезпечення всебічного, повного й об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, вважаю за необхідне провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 164-5 ч.1, п. 1 ч. 1 247, 284 КУпАП, суддя -
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя О.А. Степаненко