ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/553/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабія Н.І. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2022р. серії ААБ №181015 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок

Згідно постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2022р. серії ААБ №181015, водій ОСОБА_1 24 вересня 2022 року о 10 год. 34 хв. в с. Великий Ходачків, вул. Центральна, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Бабій Н.І. просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2022 року - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що відеозапис, яким фіксувалось правопорушення, не є безперервним, а тому не може бути використаний як доказ у справі. Вказує на те, що поліцейський, у встановленому законом порядку, не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що підставою для проведення огляду було виявлено декілька ознак, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, однак, як вбачається із відеозапису, працівник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявив лише одну ознаку, а саме - запах алкоголю з порожнини рота. Звертає увагу суду на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Апелянт зазначає, що в матеріалах справи знаходиться копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51ОМ 043808322 та копія сертифікату відповідності, однак вказані документи судом першої інстанції оцінені не були.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Бабія Н.І., які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.09.222р. №181015 із викладеними обставинами порушення; електронному рапорті від 24.09.2022р.; постановою від 24.09.2022р. №645230 про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення вимог ПДР; відеозаписами із камер відеореєстратора автомобіля та нагрудних камер відеореєстраторів, на яких зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем, порушення ним вимог ПДР, його зупинку працівниками поліції, наявні ознаки алкогольного сп`яніння та процедуру огляду водія на визначення ступеня алкогольного сп`яніння, від проведення якої водій ОСОБА_1 відмовився.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи адвоката Бабія Н.І. про те, що в матеріалах справи відсутнє безперервне відео, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення зафіксовано наявним у справі відеозаписом безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовує факту вчинення ним цього правопорушення.

Твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі є неналежними, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, тому в працівників поліції не було підстав оформляти направлення водія у відповідний медичний заклад.

За змістом положень частин третьої, четвертою ст.266 КУпАП підставою для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився проходити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи та переглянутим в апеляційному суді відеозаписом (файл 0000000_ _0005.MP4), а тому доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду через те, що поліцейськими не оформлено направлення на огляд є помилковими.

Твердження апелянта про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки вчинення правопорушення в цьому випадку доведено сукупністю інших доказів, в тому числі об`єктивними даними долученого до протоколу відеозапису.

Інші доводи апеляційної скарги, в тому числі про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що підставою для проведення огляду було виявлено декілька ознак, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, однак, як вбачається із відеозапису, працівник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявив лише одну ознаку, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, а також те, що в матеріалах справи знаходиться копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51ОМ 043808322 та копія сертифікату відповідності, однак вказані документи судом першої інстанції оцінені не були, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови суду першої інстанції, яка є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабія Н.І. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя