Справа №591/9204/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/143/22 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 липня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/9204/21 за апеляційною скаргою захисника СКОРОДЄДА С. І. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.01.2022, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Скородєда С. І.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат СКОРОДЄД С. І. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, оскільки при притягненні ОСОБА_2 до відповідальності працівники поліції не зібрали доказів керування автомобілем в нетверезому стані, автомобіль на той момент як до нього під`їхали працівники поліції знаходився тривалий час в нерухомому стані, а ОСОБА_3 перебував в якості пасажира. Працівники поліції не зупиняли т/з під час руху, а лише приїхали на виклик. Наявний у справі протокол містить виправлення в графі час вчинення правопорушення, а саме «18», замість «19», а тому такий протокол не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.01.2022 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 496,20 грн судового збору.

Згідно постанови, 12.12.2021 о 19:09 ОСОБА_2 керував автомобілем Lexus LX 470, н. з. НОМЕР_1 в м. Суми по вул. М. Хвильового поблизу будинку № 18, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриття обличчя, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотест «Drager» та в медичному закладі відмовився в категоричній формі в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Скородєда С. І., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061133 від 12.12.2021, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_2 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого водій ОСОБА_2 у присутності свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «DRAGER 7510» на місці (а. с. 2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких останній повідомив, що приїхав за адресою в АДРЕСА_2 , де мешкає його донька. Приїхав за вказаною адресою, пересів на пасажирське сидіння та відзначив подію за допомогою віскі. Коли приїхали працівники поліції, то він спав.

- показаннями в апеляційному суді свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які пояснили, що 12.12.2021 у їх присутності ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера та в медичному закладі. Також пояснили, що це не одиничний випадок, що ОСОБА_2 приїжджає з ознаками алкогольного сп`яніння за адресою м. Суми вул. М. Хвильового, де мешкає його донька і колишня дружина;

- відеозаписами подій, на яких зафіксовані обставини керування ОСОБА_2 т/з і який мав ознаки сп`яніння. Водій в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу на місці, так і в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_2 неодноразово підтвердив, що в цей день вживав алкогольний напій. (а. с. 10, 11).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Необхідно зауважити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові правильно присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Таким чином, водій ОСОБА_2 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, незалежно від причин, які стали підставою для зупинки т/з, водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього. При цьому вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона) відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, конкретний пункт ПДР 2.5 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснення правопорушника, свідків відмови тощо.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 т/з не керував спростовуються відеозаписами з камер спостереження (а. с. 10), згідно яких чітко зафіксоване керування ОСОБА_2 автомобілем Lexus LX 470, н. з. НОМЕР_1 в зазначеному місці, а також той факт, що після зупинки автомобіля останній пересів на місце пасажира.

Відповідно роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3, 4 п. 27 постанови Пленуму від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, а згідно п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія.

Проведене дослідження зазначених доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративні правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_2 керував т/з, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ним т/з не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що наявний у справі протокол містить виправлення в графі час вчинення правопорушення, а саме «18», замість «19», не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Будь-яких доказів того, що працівники поліції здійснювали будь-який тиск/вплив на ОСОБА_2 з метою примушування його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння як і того, що він звертався до відповідних органів з відповідними заявами чи скаргами з приводу неправомірних дій поліцейських матеріали справи не містять.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.01.2022 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника СКОРОДЄДА С. І. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов