Номер провадження: 33/813/1445/22
Номер справи місцевого суду: 505/1789/22
Головуючий у першій інстанції Івінський О.О.
Доповідач Гемма Ю. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

захисника Загороднього І.В.

Зінченка М.В., якого притягнуто до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу захисника Загороднього Ігоря Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 вересня 2022 рокуу справі про адміністративні правопорушення за ст.173, 185 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173, 185 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 136 (сто тридцять шість) грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Суд встановив, що 01 липня 2022 року о 15.15 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці на території Подільської міської лікарні по проспекту Перемоги у м. Подільську, в п`яному вигляді ображав нецензурною лайкою перехожих та поліцейських на підвищених тонах, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП.

Крім того, 01 липня 2022 року о 15.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за місцем мешкання, вчинив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, після чого почав ображати поліцейських, намагався чинити бійку, хватав за формений одяг, чим вчинив злісну непокору на законні вимоги поліцейських припинити чинити правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Загородній І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів указує про невідповідність постанови суду нормам матеріального та процесуального права. Зазначає про те, що ОСОБА_1 належним чином не викликався в судове засідання, не був обізнаний про прийняте стосовно нього судове рішення. Посилаючись на зміст положень ст.251 КУпАП апелянт звертає увагу на те, що судом не було безпосередньо досліджено докази у справі, не враховано характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступень вини та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Не було допитано ОСОБА_1 , очевидців подій, позбавлено ОСОБА_1 права на захист.

Позиції сторін

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, підтримали апеляційні вимоги, просили скасувати постанову суду та закрити провадження в справі про адміністративні правопорушення.

Мотиви суду

Заслухавши позиції сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку з огляду на таке.

Відповідно до ст.289, 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Згідно із ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що справа у суді першої інстанції була розглянута без участі ОСОБА_1 ..

Матеріалами справи підтверджено, що він звертався до суду та просив не розглядати справу у його відсутність. Крім того, підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу, а тому за об`єктивних причин не міг брати безпосередню участь в судовому засіданні.

За таких обставин, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та дійшов висновку, що з метою доступу до правосуддя, його слід поновити.

По суті сформованих судом першої інстанції висновків щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов до такого висновку.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

На переконання апеляційного суду ці вимоги судом першої інстанції не дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд справи по суті щодо ОСОБА_1 за ст.173, 185 КУпАП був проведений без його участі.

Між тим, у матеріалах відсутні дані про те, що ОСОБА_1 був підданий приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

Законодавець чітко вказав, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями, зокрема, 173 та 185 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Указане є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» № 36985/97) Суд визначив, що "адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні адміністративної та кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та встановленого порядку управління. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається зі змісту матеріалів справи, в обґрунтування висновків про доведеність вини ОСОБА_1 суд прийняв до уваги наступні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №177149 від 01.07.2022, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №177148 від 01.07.2022, рапорт №5298 від 01.07.2022, рапорт інспектора СПРР Подільського РУП капітана Оцебрик А. від 01.07.2022, рапорт поліцейського СПРР Подільського РУП сержанта поліції Цуркан А. від 01.07.2022, копію направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 01.07.2022, диск з відеофіксацією.

Разом з цим, перелічивши сукупність зазначених доказів, суд першої інстанції не зробив жодних висновків про те, яким чином ними підтверджено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП, тобто безпосередньо докази не дослідив.

Відповідно до сформованої позиції Касаційним адміністративним судом у постанові від 28 травня 2020 року (справа № 524/4668/17), зазначено, що суди обґрунтовано не взяли до уваги рапорт інспектора поліції, зважаючи на те, що він є зацікавленою особою при розгляді цієї справи. А тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Апеляційний суд зауважує про те, що рапорти працівників поліції не є беззаперечними доказами у справах про адміністративні правопорушення.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсіст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відомості, які зафіксовані на відеозаписі, долученому до матеріалів справи про адміністративні правопорушення, судом першої інстанції не досліджувались, оцінка змісту даного доказу не надавалась.

Копія направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 01.07.2022 не є доказом у справі, оскільки не підтверджує обставини вчинення правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП.

Інші докази на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП, у справі відсутні.

За відсутності належних та допустимих доказів, суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Згідно із ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки доказів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в порушення вимог ч.2 ст.268 КУпАП справу про адміністративні правопорушення розглянуто у відсутності ОСОБА_1 , участь якого при розгляді справи про адміністративне правопорушення є обов`язковою.

В матеріалах справи відсутні достовірні дані про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП.

Апеляційний суд, керуючисьст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на його користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, її слід скасувати та на підставі п.1 ст.247 КпАП України закрити провадження в справі за відсутністю складів адміністративних правопорушень, задовольнивши апеляційну скаргу захисника Загороднього І.В. в інтересах ОСОБА_1 ..

Керуючись п.1 ст.247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Загородньому Ігорю Вікторовичу в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Загороднього Ігоря Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 вересня 2022 року по справі про адміністративні правопорушення за ст.173, 185 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати та підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю складів адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.М. Гемма