Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Байди І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що в інструкції з експлуатації "Drager Alcotest № 7510" та сервісній гарантійній книжці вказано діапазон температури навколишнього середовища для експлуатації газоаналізатора, а саме від -10 до +40 градусів Цельсія, до 90% відносної вологості, за температури +25 градусів Цельсія. На час складання протоколу температура навколишнього середовища становила 16,3 градусів морозу, що підтверджується довідкою Рівненського обласного центру з гідрометеорології, тобто використання газоаналізатора при такій температурі інструкцією не передбачено, а тому є підстави вважати, що результати тестування є помилковими. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не підписаний посадовою особою, яка його складала, а тому не може вважатися таким, що відповідає вимогам Інструкції з оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративні правопорушення. Зауважує, що розгляд справи відбувся без його участі, а тому суд порушив право на справедливий судовий розгляд.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/1183/22 Суддя в суді І інстанції Рогозін С.В.

Провадження № 33/4815/300/22 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Оскаржувана постанова винесена судом 28 січня 2022 року.

Копію даної постанови апелянт отримав 11 лютого 2022 року. Апеляційна скарга подана 20 лютого 2022 року, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Судом встановлено, що 12 січня 2022 року о 04 год. 03 хв. на перехресті вулиць Чорновола-Дачна-Березова у м. Рівне, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest № 7510" у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат огляду становить 0,78 проміле, що підтверджується тестом №201 від 12.01.2022 року, письмовими поясненнями вказаних свідків та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.

Пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що газоаналізатор "Drager Alcotest № 7510" використовувався за температурних умов, які не передбачені інструкцією з його експлуатації, то суд зауважує, що результат огляду становить 0,78 проміле, що у три рази перевищує допустимий допустимий поріг до якого особа не притягується до відповідальності, а тому суд критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки він погодився з його результатами, що підтверджується його підписом у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі, що підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Щодо покликання апелянта на відсутність в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння підпису уповноваженої особи, яка його склала, то це не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та розцінюється судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Покликання апелянта на те, що місцевий суд розглянув справу без його участі, чим порушив його право на справедливий судовий розгляд є необґрунтованими, оскільки ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено категорії справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП до вищезазначеного переліку не відноситься.

Його доводи про те, що він не керував транстпорним засобом не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи судом.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 286911 від 12.01.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тестом газоаналізатора "Drager Alcotest № 7510" №201 від 12.01.2022 року, направленням на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу та зобов`язанням.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , незважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.