Житомирський апеляційний суд
Справа №279/864/22 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції за участю секретаря Велидчук І.М., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника Пашинської А.П. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2022 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496,20 грн. судового збору.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 03.02.2022 року о 19-32 год. в м. Коростені по вул. І. Котляревського керував транспортним засобом - автомобілем MAZDA д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.04.2022 року. Ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Вказав, що розглянувши справу без його участі та постановивши рішення за наслідками розгляду наявних в справі матеріалів, суд першої інстанції передчасно постановив рішення, порушивши при цьому його основоположне конституційне право на захист, не надавши можливості надати пояснення та заперечення, скористатись своїми правами, визначеними ст. 268 КпАП України. Зазначає, що про призначення слухання справи на 18.04.2022 року його не було відомо, не отримував жодних смс - повідомлень про призначення слухання справи, а також жодних судових повісток.

Посилається на те, що працівники поліції не роз`яснювали йому права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КпАП України, що підтверджується відеозаписом бодікамери поліцейського, а розписка про роз`яснення вказаних прав і обов`язків, не є доказом того, що дійсно саме йому роз`яснювались права і обов`язки. Крім того підпис в графі протоколу про роз`яснення прав - відсутній. Поліцейським було надано для підписання тільки документи, жодного роз`яснення прав вголос - не здійснювалось тим паче була темна пора доби і почитати свої права і обов`язки фактично не було можливості.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та не може братися до уваги як доказ його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що диск з відеозаписом доданий до вказаного протоколу є неналежним та недопустимим доказом, оскільки в протоколі відсутні відомості про технічний пристрій, яким було здійснено відеофіксація події пов`язаної з фіксацією вчинення правопорушення, що суперечить вимогам ч.3 ст.283 КУпАП.

Також вважає неналежними недопустимими доказами направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки в графі направлення зазначено, що «У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння» не зазначено жодних ознак. В графі Направлення «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» зазначено: «Поліцейський СРПП Микола Ходаківський», що суперечить відомостям, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, де вказано, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Посилається на те, що поліцейський після складання протоколу про адміністративне правопорушення в супереч вимогам ч.1 ст.266 КУпАП не відсторонив його від подальшого керування транспортним засобом.

Враховуючи цілу низку порушень з боку працівників поліції вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому у суду немає ніяких підстав вважати його таким, що порушив закон, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови в зв`язку з тим, що він пропущений з поважних причин, оскільки не був присутній при розгляді даної справи, а оскаржувану постанову отримав в кінці квітня 2022 року. Також зазначив, що в цей період вимушений був вивезти своїх 3-х дітей з міста Коростеня в смт. Городниця Новоград-Волинського району з метою забезпечення їх захисту, оскільки є багатодітним батьком, який виховує дітей один та в подальшому необхідно було укласти договір про надання правової допомоги та час для ознайомлення і підготування апеляційної скарги на рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Пашинська А.П. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції не пропонували йому пройти освідування в медичному закладі охорони здоров`я. Від проходження огляду за допомогою приладу драгер відмовився, оскільки на той час існувала епідемія короновірусу. Працівники поліції не відстороняли його від керування транспортним засобом та не вилучали посвідчення водія.

В письмових додаткових поясненнях захисник зазначила про суперечності в Направленні ОСОБА_1 на медичний огляд, фрагментарність відеозапису, що робить його недопустимим доказом, про відсутність акту огляду на стан сп`яніння в матеріалах справи, а також про необхідність права керування транспортними засобами ОСОБА_1 для належного утримання та забезпечення його неповнолітньої доньки, яку він виховує самостійно та для продовження здійснення ним волонтерської діяльності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пашинську А.П., додаткові письмові пояснення, дослідивши матеріали справи, доводи та висновки суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2022 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.215,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином вмотивувавши прийняте рішення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серій ДПР 18 №377930 від 03.02.2022р., відповідно до якого ОСОБА_1 03.02.2022 року о 19-32 год. в м. Коростені по вул. І. Котляревського керував транспортним засобом - автомобілем MAZDA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол та підписом особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 також підтверджується:

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , якого було запрошено працівниками поліції в якості свідка для засвідчення проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що водій відмовився. Після цього водію було запропоновано пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я на що водій також відмовився. Вказані пояснення засвідчені підписом вказаного свідка;

- рапортом працівника поліції.

Факт відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджуються відеозаписом бодікамери працівника поліції на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини у вчиненні вказаного правопорушення, апеляційний суд визнає безпідставними.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими доказами.

При цьому в протоколі зазначаються не лише фактичні обставини правопорушення, а й інша важлива для розгляду інформація, можливі пояснення свідків, особи, яка притягається до відповідальності, тощо.

Крім того слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог Інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію». Посилання на окремі процедурні порушення при його складанні не можуть спростовувати його правомірності, оскільки не доводять відсутності факту порушення та не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови суду.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Посилання апелянта щодо не роз`яснення працівниками поліції його прав апеляційний суд вважає такими, що самі по собі не спростовують наявність вини в діях останнього, оскільки вона доведена переліченими вище доказами.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки з відео вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про відсторонення його від керування транспортним засобом.

Не знайшли свого підтвердження також і доводи апелянта про те, що відеозапис є неналежним та недопустимим доказом через відсутність в протоколі відомостей про технічний пристрій, яким було здійснено відеофіксацію події Апеляційний суд зазначає, що вказаний відеозапис отриманий у законний спосіб, відповідно до Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, засобів фото, і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року та був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. Сам факт здійснення відеофіксації правопорушення стороною захисту не оспорюється. При цьому фрагментарність відеозапису в даному випадку не впливає на його доказове значення та не може свідчити про істотне порушення прав водія, оскільки даний доказ оцінюється в сукупності з іншими доказами по справі.

Що стосується посилань захисника на відсутність при огляді двох свідків, у зв`язку з чим він вважає такий огляд недійсним, то апеляційний суд звертає увагу на положення ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до яких огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, і тільки у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

В даному випадку огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився з відео фіксацією, а тому додаткового залучення свідків в даному випадку не потрібно.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що сукупність всіх доказів в справі доводить, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а саме керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Посилання апелянта на неналежний та недопустимий доказ направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також на відсутність акту огляду на стан сп`яніння апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, і наявність чи відсутність таких направлення та акту, а також їх зміст не впливає на доведеність наявності в його діях складу правопорушення.

Необгрунтованими також є доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції його прав, передбачених ст.268 КУпАП, оскільки про призначення слухання справи на 18.04.2022 року його не було відомо та він не отримував жодних смс повідомлень та судових повісток.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи за неодноразовими клопотаннями ОСОБА_1 відкладався.

На електронну адресу суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла заявка про отримання судових повісток в електронній формі за допомогою смс повідомлення (а.с.23).

Судом першої інстанції 30.03.2022 року надіслано смс-повідомлення про виклик ОСОБА_1 до суду на 08-20год. 18.04.2022 року, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення (а.с.24).

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, питання про порушення ст.17 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка закріплює один із основоположних принципів - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та його захисник Пашинська А.П. приймали участь у судовому засіданні та, користуючись правами, передбаченими ст.268 КУпАП, надавали пояснення, мотивуючи свої вимоги. Будь-яких інших доказів, неспростовних заперечень проти обвинувачення, які б могли свідчити про те, що участь ОСОБА_1 в судовому розгляді справи в суді першої інстанції могла би вплинути на рішення суду, надано не було.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Посилання захисника на сімейні обставини ОСОБА_1 , його волонтерську діяльність, тощо, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом з тим не можуть бути враховані при вирішенні справи, в тому числі і при накладанні стягнення, оскільки відповідно до положень ст. 33 КУпАП не можуть враховуватися судом в провадженні за ст. 130 КУпАП, а також у зв`язку з тим, що санкція частини 1 даної норми є безальтернативною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не дослідженні судом докази, якими б спростовувались висновки суду 1-ї інстанції.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2022 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : С.В. Бережна