ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3983/22
провадження № 3/753/2335/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 241155, ОСОБА_1 , 04.02.2022 року об 11 год. 50 хв., рухаючись по вул. Привокзальна у м. Києві, керував автомобілем марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість та тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді-камеру АА 00785.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, проте його не явка не перешкоджає розгляду справи судом.

Адвокат Александров Д.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , просив закрити провадження по справі, посилаючись на те, що підстав для притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності немає, оскільки поліція обманним шляхом змусила ОСОБА_1 відмовитися проїхати із ними для проходження огляду та залишити автомобіль на місці зупинки, переконавши його, що він зможе самостійно пройти огляд протягом 3-х годин з моменту зупинки транспортного засобу і показати результат огляду в суді, що буде підставою для закриття справи. Враховуючи те, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, останній продовжив розвезення товару, вважаючи, що має 3-и години з моменту зупинки для проходження відповідного огляду. Приїхавши до лікарні, в межах 3-х годин, та пояснивши лікарю обставини, ОСОБА_1 намагався самостійно пройти огляд, здавши відповідні аналізи, однак лікар відмовив його, мотивуючи це тим, що пройшло більше 2-х годин з моменту його зупинки. При цьому ОСОБА_1 не міг проїхати із працівниками поліції відразу після зупинки транспортного засобу, так як перебував на службовому автомобілі та доставляв поштовий товар, та відповідно до договору від 20.05.2021 року, є матеріально відповідальною особою та на нього покладено обов`язок збереження цілісності та безпеки вантажу та грошових коштів, які йому були ввірені.

Вислухавши рлясненяя захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Європейським судом вироблена концепція провокації, яка порушує пункт 1 статті 6 Конвенції, і є відмінною від застосування законних оперативних методів попереднього розслідування. Ним встановлено, що, тоді як застосування спеціальних методів розслідування, зокрема негласних, не може саме по собі порушувати право на справедливий судовий розгляд, небезпека поліцейської провокації в результаті таких заходів передбачає, що їх застосування повинно бути обмежене зрозумілими рамками (правова позиція, викладена у рішеннях ЄСПЛ у справах «Ramanauskas v. Lithuania» (§51, §53), «Bannikova v. Russia» (§35), «Veselov and others v. Russia» (§89 і §93), а також у справі «Lagutin and others v. Russia» (§90)).

Так, з відтвореного відеозапису з боді-камери вбачається, що при зупинці автомобіля ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі (у лікаря-нарколога), у зв`язку з підозрою останнього у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечував проїхати до лікаря-нарколога та провести огляд як це передбачено і законом, однак у зв`язку з тим, що він перебував за кермом службового автомобіля, з метою збереження цілісності та безпеки вантажу, йому потрібно було відшукати працівника, який би приїхав на місце зупинки та прийняв автомобіль та товар, щоб він зміг проїхати до лікарні разом із поліцейськими та пройти огляд. При цьому вказав, що жодних шкідливих речовин він не вживає. Через деякий час він повідомив поліції, що знайшов співробітника, який вже виїхав в їх напрямку та незабаром він зможе проїхати із ними до лікарні. Після чого поліцейські стали вимагати від нього, щоб той десь залишив ключі від автомобіля та негайно їхав із ними. ОСОБА_1 став заперечувати, наголошуючи на тому, що він не відмовляється пройти огляд, однак йому необхідно дочекатися водія, щоб тому передати гроші та автомобіль із товаром. Після чого, поліція запропонувала йому відмовитися від проходження огляду, зазначивши, що протягом 3-х годин він має можливість самостійно пройти відповідний огляд.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що саме через спонукання та дії працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння, і тому в даному випадку правопорушення вчинено внаслідок провокації.

Таким чином вважаю, що докази, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді. Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст. ст. 130, 247 п. 1, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія - не вилучалось.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя