КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 33/824/1021/2022 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участь:

захисника Александрова Д.О.

особи, як притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 469, 20 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 19 жовтня 2021 року о 15.30 год. керував мопедом марки «Yamaha», б/н, по вул. Щусєва, 6 в м. Києві, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З посиланням на п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, п. 8 Порядку № 1103, п. 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів № 1395, п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, положення ст. 266 КУпАП, висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18 липня 2019 року справа 3 216/5226/16-а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постанова суду підлягає скасуванню, оскільки місцевий суд не взяв до уваги те, що факт перебування у стані сп`яніння недоведений, він не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а складений протокол є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає про те, що наданий суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського, є фрагментарним, фіксує проміжки часу 19 жовтня 2021 року: - з 15.26 год. до 15.28 год.; - з 15.45 год. до 15.47 год., але що відбувалось до 15.26 год. та у проміжку часу з 15.28 год. по 15.45 год. - відеозаписом не зафіксовано, тобто, на відео не потрапила більшість часу його спілкування з працівниками поліції, а переважна частина відеозаписів стосується написання протоколу.

Також, як вказав апелянт, на відео не потрапив момент вчинення самого адміністративного правопорушення, яке за версією працівників поліції було вчинено об 15.30 год., хоча відеозапис починається з 15.26 год., а, окрім того, на відео не зафіксований момент керування транспортним засобом, момент зупинки та встановлення у нього ознак наркотичного сп`яніння. З відеозапису чітко видно, що жодних перевірок, направлених на виявлення вказаних у протоколі ознак сп`яніння, не проводилось.

Що стосується часу правопорушення, то вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час не відповідає часу, який зафіксований на відеозаписах, наданих працівниками поліції, адже з протоколу вбачається, що час правопорушення вказаний 15.30 год. 19 жовтня 2021 року, в той час як відеозапис почався з 15.28 год., тобто, як до 15.28 год., так і в подальшому він не керує транспортними засобами, жодних правопорушень не вчиняє, жодних ознак сп`яніння працівники поліції не встановлюють, а тому, на думку апелянта, час правопорушення - є недостовірним та не підтвердженим наданими працівниками поліції відеозаписами.

Крім того, ОСОБА_1 вказує про те, що з наданого працівниками поліції відеозапису вбачається, що працівники поліції не роз`яснили йому права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також детально, роз`яснюючи порядок сплати штрафу під час підписання постанови про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, поліцейський жодним чином не роз`яснив йому наслідки відмови від медичного освідування на предмет сп`яніння, а лише зачитує протокол та підписує його.

Також, на думку апелянта, працівники поліції формально склали направлення про його направлення до медичного закладу, направлення не містить підпису правопорушника, а як вбачається з відеозаписів у справі, направлення не складалось на місці, зміст направлення йому не оголошувався, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, звертається в апеляційній скарзі й увага на те, що у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували вжиття працівниками поліції заходів щодо його відсторонення від керування транспортним засобом, не було тимчасово затримано транспортний засіб, а також в протоколі відсутні відомості про свідків правопорушення, свідків під час огляду на стан сп`яніння залучено не було, хоча сампротокол складався у робочий час, у будній день (вівторок) та майже у центрі міста.

Що стосується відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, то ОСОБА_1 зазначає про те, що обставини відмови не відповідають дійсності, оскільки він жодним чином не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а відмовився кинути всі справи, оскільки мав обов`язок перед своїм Клієнтом, особисто пояснював поліцейським той факт, що знаходився на роботі і має дуже щільний графік, що повинен спочатку виконати, хоча б завершити замовлення, що займе не більше 10 хв., і готовий проїхати куди треба, просив або доставити його, або зачекати, але поліцейські, у свою чергу, декілька разів поставивши одне й те ж питання, вивели його з патрульного автомобілю та поставили його ще раз, як виявилося під запис, на що він коротко відповів що відмовляється. Однак, якби поліцейський роз`яснив, що внаслідок такої відмови його буде позбавлено прав та накладено чималий штраф, він безперечно поїхав би до лікаря.

В апеляційній скарзі вказується також на те, що він не є фахівцем у галузі права і взагалі не мав уяви, що потрібно було бути обережним з висловами стосовно відмови від проходження огляду, а також що доцільність проїзду з поліцейськими була вище, аніж виконання його роботи, навіть якщо на її виконання б пішов незначний час.

На думку апелянта, з матеріалів справи вбачаються дані, які фактично не відповідають обставинам справи, вирвані з контексту, оскільки його відмова не стосувалася проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а самої відмови від проходження огляду не було взагалі, а, окрім того ОСОБА_1 наголосив в апеляційній скарзі, що поліцейські не встановлювали у нього належним чином ознак сп`яніння, а їх підозри щодо, нібито, сп`яніння, необґрунтовані та продиктовані лише неприязню особисто до нього та конфліктним відношенням до водіїв мопедів.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисник просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З посиланням на положення п. п. 2.5, 2.9 А ПДР України, ст. ст. 266, 251, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 62, 63, 68 Конституції України, практику Європейського суду з прав людини, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в доповненнях до апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, а наявний відеозапис починається з того, як ОСОБА_1 виходить з транспортного засобу поліцейських, яким не заперечується факт керування мопедом протягом дня, але категорично заперечується факт зупинки мопеда саме поліцейськими, при тому, що на відеозаписі мопед припаркований, не заведений та нікуди не рухається.

Зазначається в доповненнях до апеляційної скарги і про те, що фактично працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявляли, візуальний огляд не проводили, на відеозаписі ОСОБА_1 виглядає нормально, без ознак наркотичного сп`яніння, а також працівниками поліції не повідомлено ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, які, на думку працівників поліції, він має.

Акцентується увага в доповненнях до апеляційної скарги і на тому, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд з метою встановлення стан сп`яніння, а дослівно запропонували у встановленому законом порядку пройти огляд, щоб встановити стан сп`яніння у лікаря - нарколога за вул. Петра Запорожця 20, згідно п. 2.9 А ПДР України є право туди поїхати, згідно п. 2.5 ПДР України право також відмовитись, чим працівник поліції умисно, з метою складання протоколу та штучного покращення результатів своєї діяльності, ввів ОСОБА_1 в оману щодо відсутності негативних наслідків відмови від огляду та його права відмовитись від огляду на підставі пункту 2.5 ПДР України.

Апелянти вважають, що мала місце провокація вчинення адміністративного правопорушення з боку працівника поліції, яка виразилась активних діях працівника поліції до вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якого ОСОБА_1 в ніякому б випадку не вчинив за інших обставин і не планував вчинити.

Крім того, наявність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння до медичного закладу, на думку апелянтів, свідчить про бажання ОСОБА_1 пройти огляд і спростовує факт відмови пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, а відеозаписом підтверджено, що з текстом направлення ОСОБА_1 не знайомили, у присутності ОСОБА_1 направлення не складалося, а запис про доставлення його до лікарні, наявний у направленні, ставить під розумний сумнів підстави складання протоколу, результати такого огляду суду не надані, і, саме тому, в протоколі ОСОБА_1 написав, що не згоден з протоколом, складеним щодо нього.

Що стосується відсутності свідків відмови, то зі змісту доповнень до апеляційної скарги вбачається, що працівник поліції може не залучати свідків та використовувати спеціальний технічний засіб відеозапису лише в тому випадку, коли він проводить огляд особи, тобто випадок відмови особи від огляду ч. 2 ст. 266 КУпАП не охоплюється, а протокол щодо ОСОБА_1 складено без участі двох свідків, тобто з порушенням процедури, передбаченої чинним законодавством.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, просив задовольнити її, пояснивши, що 19 жовтня 2021 року приблизно о 15.30 год. він керував мопедом марки «Yamaha» у зв`язку з роботою, так як працював на доставці інтернет-магазину, рухався до клієнта. Зупинився біля ларьку для того, щоб купити цигарки. В той момент, коли мопед був припаркований, він побачив, що до мопеда під`їжджає автомобіль патрульної поліції. Підійшовши до мопеда, у нього (ОСОБА_1) працівники поліції запитали, де номерний знак на мопед, на що він відповів про те, що мопеди нещодавно приїхали з м. Одеси, документи оформлюються. На це працівник поліції сказав, що у нього є декілька питань до нього, та щоб він ( ОСОБА_1 ) сів у салон автомобіля патрульної поліції. Він не сперечався з працівниками патрульної поліції, останнім довіряє, безперешкодно сів у автомобіль патрульної поліції. Мова йшла стосовно номерних знаків мопеду, але він повторив інформацію, що поки немає номерних знаків, так як мопеди нещодавно прибули. Він повідомив, що запізнюється до клієнта. На це працівники патрульної поліції запитали, чи він ( ОСОБА_1 ) щось вживає, на що він відповів негативно, оскільки нічого не вживає. Він повідомив працівників поліції, що дуже сильно запізнюється з доставкою замовлення, на що працівники поліції запропонували йому проїхати, зробити тест, і він ( ОСОБА_1 ) буде вільний. На його запитання, куди потрібно їхати, інспектор повідомив, що потрібно проїхати на Петра Запорожця, 20. Проте, це треба було їхати в інший кінець міста, про що він сказав поліцейським. На це працівники поліції повідомили йому, що у нього є другий варіант - відмовитись. На його запитання, що можливо у разі відмови, інспектор повідомив, що випишуть протокол і все, на що він погодився, бо йому не роз`яснили наслідки відмови. Навпаки, йому сказали, що він має право відмовитись. Якщо б працівник поліції повідомив йому про те, що це буде великий штраф з позбавленням права керування, що є основним його доходом, він ніколи б не відмовився проїхати, бо іншої роботи у нього не знає. Що стосується знання положень п. 2.5 ПДР України, то в той час він весь був у доставці. Його пересування фіксується маршрутним листом, який видається. Всі необхідні документи є в електронному вигляді. У першій половині дня з 10 год. до 13 год. він на складі збирає замовлення, а з 13 год. до 22 год. розвозить замовлення клієнтам. В той день це був перший клієнт. Коли він ( ОСОБА_1 ) перебував з працівниками поліції, то останні ніяких маніпуляцій з ним не проводили, нічого не перевіряли, ліхтариком не світили. Мопед він не залишав за місцем зупинки, він поїхав далі. Чому вказується у матеріалах, що він був зупинений, йому не зрозуміло.

Захисник Александров Д.О. підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, просив задовольнити апеляційні вимоги, скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, та зазначив про те, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не врахував той факт, що у даній ситуації зі сторони працівників патрульної поліції мала місце провокація, яка виражалась в активній поведінці дій працівників патрульної поліції у спосіб, не передбачений чинним законодавства. Незнання особою Закону не звільняє від відповідальності, однак, у ситуації, яка переглядається, працівники поліції спровокували ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду на підтримку доводів апеляційної скарги з доповненнями, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 218548 від 19 жовтня 2021 року, складеного командиром роти 7 батальйону 3 полку 2 ОСОБА_2 , з якого вбачається, що 19 жовтня 2021 року о 1530 год. ОСОБА_1 керував мопедом марки «Yamaha», б/н, по вул. Щусєва, 6 в м. Києві, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Також місцевим судом досліджено відеозапис події з диску з файлами з боді-камери працівника поліції, який було додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №218548 від 19 жовтня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря - нарколога. При цьому, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (ас. 21-24).

Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 218548 від 19 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 19 жовтня 2021 року о 15.30 год. керував мопедом марки «Yamaha», б/н, по вул. Щусєва, 6, в м. Києві, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті правопорушення зазначено: мопед залишаю за місцем зупинки, з даним протоколом не згоден.

Тимчасово вилучені документи: не вилучалися (пред`явив в додатку «Дія»).

Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом: (ас. 1).

В матеріалах справи наявний рапорт інспектора патрульної поліції роти 7 батальйону 2 полку 1 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Бараболі О., який надрукований на бланку, із вписаним текстом, зі змісту якого вбачається, що 19 жовтня 2021 року о 15.35 год., працюючи на патрулі з позивним 1051 за адресою: м. Київ, вул. Академіка Щусєва, 6, був зупинений автомобіль марки «Yamaha gear», без д.н.з. за порушення ПДР України, а саме 2.3 В, 2.9 В.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , 1996 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

В подальшому з рапорту вбачається друкований текст з виділеними позиціями під № 4, 5, 8: Виникла підозра, що водій можливо керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції. У результаті проведеного огляду уповноваженою особою Інспектором патрульної поліції, били виявлені ознаки сп`яніння: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) звужені і дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; 7) сповільненість або навпаки підвищена жвавість і рухливість ходи, мови; 8) почервоніння обличчя або неприродна блідість; 9) поведінка, що не відповідає обстановці. Водієві було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому Законом порядку у лікаря - нарколога, за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану сп`яніння, або відмовитись в присутності двох свідків. На що вказаний водій відмовився, нагрудний відео реєстратор АА00057.

По відношенню до водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ за ст. 130 ч. 1 КУпАП (ас. 2).

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увага та швидкість реакції КМНКЛ «Соціотерапія» від 19 жовтня 2021 року 15.40 год. щодо ОСОБА_1 вбачається, у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці; звужені зіниці, які не реагують на світло; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; виражене тремтіння руху пальців. Огляд проводився за допомогою: зазначено відмовився проїхати до лікаря нарколога. Результат огляду: відмовився. Серія ААБ № 218548 протоколу про адміністративне правопорушення. Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив інспектор взводу 1 роти 7 батальйону 2 полку 1 з обслуговування правого берега Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Бараболя О.Р. (ас. 3).

В матеріалах справи наявна також копія постанови від 19 жовтня 2021 року за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП (ас. 4).

З наявного у матеріалах справи DVD-R-диску вбачається два відеофайли, на яких зафіксовано, як інспектор патрульної поліції підходить до службового автомобілю патрульної поліції, у салоні якого знаходиться ОСОБА_1 , мопед припаркований біля бордюру, ОСОБА_1 виходить із службового авто патрульної поліції, і, інспектор патрульної поліції звертається до ОСОБА_1 та повідомляє, що ОСОБА_1 було зупинено на мопеді «Yamaha gear» без номерних знаків, інспектор патрульної поліції з`ясовує повністю прізвище, ім`я, по-батькові особи, на що ОСОБА_1 відповідає. Інспектор патрульної поліції, звертаючись до ОСОБА_1 , повідомляє про те, що ним (інспектором) та його колегами у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і у встановленому законом порядку він (інспектор) пропонує ОСОБА_1 пройти огляд, щоб встановити стан сп`яніння, у лікаря нарколога на вул.. Петра Запорожця, 20, що згідно п. 2.9 А він ОСОБА_1 повідомляє, що останній має право туди проїхати, а згідно з п. 2.5 ОСОБА_1 має право відмовитись. Після цього інспектор запитує у ОСОБА_1 , чи погоджується останній проїхати до лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відповідає, що він відмовляється. Далі інспектор патрульної поліції, звертаючись до ОСОБА_1 , запитує останнього, чи він усвідомлює, що його ( ОСОБА_1 ) відмова буде фіксуватись протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чи він ( ОСОБА_1 ) це розуміє, на що останній відповідає «Так». Далі інспектор патрульної поліції повідомляє про те, що відеофіксація припиняється для складання адміністративних матеріалів. У подальшому з відеозапису вбачається, як інспектор патрульної поліції зачитує протокол, складений щодо ОСОБА_1 , роз`яснює, де у протоколі проставити підписи, де зазначити, чи погоджується ОСОБА_1 з протоколом чи ні, видає копію протоколу ОСОБА_1 , а також інспектор патрульної поліції повідомляє ОСОБА_1 , що було винесено постанову за порушення ОСОБА_1 ПДР України за рух мопедом без державного номерного знаку, оголошує суму штрафу, роз`яснює порядок та строки її оскарження, порядок сплати штрафу, де проставити підписи (ас. 5).

Оцінюючи наявні у справі докази, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 12 розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з п. 7 розділу III Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Окрім того, вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділу 1 Інструкції)

Тобто, працівник поліції може встановити тільки ознаки певного виду сп`яніння. Перебування особи безпосередньо у стані сп`яніння встановлюється відповідно до положень ст. 266 КУпАП та зазначеної Інструкції.

Таким чином, огляду на стан сп`яніння підлягає особа, яка керувала транспортним засобом (тобто, автомобіль перебував у рухомому стані) та у якої виявлені ознаки того чи іншого сп`яніння.

Однак, окрім даних, які зазначені у документах, складених працівником поліції, будь-яких інших доказів на підтвердження виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять. З оглянутого відео встановлено, що огляд ОСОБА_1 на встановлення зазначених ознак наркотичного сп`яніння не проводився, самому ОСОБА_1 вказані ознаки не озвучувались. Більш того, ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук), не відповідають ознакам, зазначеним у рапорті працівника поліції (різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; почервоніння обличчя або неприродна блідість; виражене тремтіння пальців рук). Також з відеозапису не встановлена поведінка ОСОБА_1 , яка не відповідає обстановці, та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Інші ознаки, як вже зазначалось, за відсутності будь-якого фіксування проведення перевірки ОСОБА_1 працівниками поліції, також не підтверджені.

Окрім того, згідно з положеннями ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 7 вересня 2021 року за № 1160 затверджено заклад охорони здоров`я - комунальне некомерційне підприємство «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», якому надано право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Відповідно до наказу проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння за направленням працівників поліції проводиться у наступних підрозділах:

- відділення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння (вул. Петра Запорожця, 20 - цілодобово);

- наркологічне відділення № 1 (пров. Деміївський, 5а, - з 09.00 до 17.00, понеділок-п`ятниця);

- наркологічні відділення № 3 та № 4 (вул. Качалова, 5а, - з 09.00 до 17.00, понеділок - п`ятниця).

Окрім того, наказом передбачено проведення в цілодобовому режимі огляд водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я м. Києва лікарями-наркологами відділення швидкої наркологічної консультативної допомоги, з покладенням на керівників закладів охорони здоров`я м. Києва обов`язку забезпечити виклик лікарів-наркологів відділення швидкої наркологічної консультативної допомоги КНП «KMHKJI «Соціотерапія» для проведення у встановленому порядку оглядів на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів доставлених для госпіталізації.

Разом з тим, є не зрозумілим, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не запропоновано пройти огляд в найближчому до місця події закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Окремо звертає на себе увагу той факт, що працівником поліції при роз`ясненні ОСОБА_1 вимог закону, вказано про те, що ОСОБА_1 відповідно до п. 2.9 (а) має право поїхати у медичний заклад, а згідно з п. 2.5 - ОСОБА_1 має право також відмовитись від цього. При цьому пунктами якого закону передбачені такі права, інспектором поліції не зазначено.

Однак, п. 2.9 (а) ПДР України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відповідно до п. 2.5 ПДР України, як вже зазначалось вище, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наведене, унеможливлює зробити висновок про добровільність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі.

З сукупності доказів, які наявні в матеріалах справи, не встановлено беззаперечного порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, оскільки інспектори патрульної поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 19 жовтня 2021 року о 15.30 год., що підтверджується відеозаписом, який є об`єктивним доказом у справі не залежним від суб`єктивного сприйняття.

Окрім того, обґрунтованим є й посилання апелянта в частині не доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду у лікаря нарколога, про що свідчить запис у направленні, оскільки працівниками патрульної поліції не було доставлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, а посилання у направленні на те, що особу було доставлено до закладу охорони здоров`я, не відповідає дійсності.

Що стосується рапорту інспектора патрульної поліції апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до Інструкції з оформлення документів у системі МВС України, затвердженої наказом № 650 від 27 липня 2012 року МВС України, рапорт(від фр. rapport - повідомляти) - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання.

Разом з тим, рапорт інспектора патрульної поліції, який наявний в матеріалах справи, є надрукованим за допомогою машинописного тексту а не письмовим, як того вимагають положення вищевказаної Інструкції. Крім того у рапорті виділено певні ознаки сп`яніння, які були виявлені в результаті проведеного огляду уповноваженою особою, хоча таке посилання у рапорті не відповідає дійсності, адже огляд уповноваженою особою - інспектором патрульної поліції - не проводився.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних належних та допустимих доказів на підтвердження висновку місцевого суду про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, як і не надано таких доказів в суді першої та апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст. 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на встановлені обставини, зважаючи на відсутність беззаперечних достатніх та належних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 є недоведеною. Проте, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено рішення суду в разі недоведеності винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому апеляційний суд доходить висновку про закриття провадження в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 вказаного складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова суду підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення сері ААБ № 218548 від 19 жовтня 2021 року, а тому апеляційна скарга з доповненнями підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва