Провадження №: 3/752/7984/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 грудня 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу серії ВАВ № 493238 від 04.10.2022, ОСОБА_1 , як особі, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дочки ОСОБА_2 за на наступних обставин. Так, 04.10.2022, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з дочкою ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у спосіб, передбачений ст. 277-2 КУпАП. Причини неявки суду не повідомив, що дає підстави розглянути справу за його відсутності, вважаючи його належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи. Окрім того присутність особи, яка притягається до адміністративній відповідальності по даній категорії справ, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Зі змісту рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 04.10.2022 встановлено, що 04.10.2022 о 09 год. 01 хв. на лінію 102 надійшов виклик поліції від ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Причиною виклику поліції стало те, що її психічно хворий батько ОСОБА_1 забиває двері до кімнати, щоб вона не вийшла з будинку.

Жодних даних про те, що ОСОБА_1 ображав заявницю ОСОБА_2 нецензурною лайкою дані рапорту не містять, як і інші матеріали справи. Пояснень потерпілої та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Тим більш, як встановлено з даних рапорту ОСОБА_1 перебуває на психіатричному обліку, страждає на психічне захворювання, між доказів вказаного факту матеріали справи не містять.

Зазначені обставини позбавляють суд можливості встановити дійсні обставини вчинення правопорушення, чи мало воно місце взагалі та було вчинено ОСОБА_1 у стані осудності.

Таким чином, за наслідками дослідження наданих суду матеріалів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту, не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , внаслідок якого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про відсутність як подій, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП за ознаками вчинення домашнього насильства, у діях ОСОБА_1 , що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, ч.2 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закритиза відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.