Номер провадження: 33/813/1420/22
Номер справи місцевого суду: 512/824/21
Головуючий у першій інстанції БРЮХОВЕЦЬКИЙ О. Ю.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І,

за участю:

секретарки судового засідання - Гасанової Л.Я.к.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Савранського районного суду Одеської області від 03.11.2022 року,

установив

Постановою судді Савранського районного суду Одеської області від 03.11.2022 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПта на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 09.12.2021 близько 00 години 20 хвилин в смт. Саврань по вулиці Мар`янівській керував автомобілем ВАЗ-21093 з державним номерним знаком НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою спеціального технічного пристрою Drager який дав позитивний результат - 0,84, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 09.12.2021 серїї БД № 398920.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що не погоджуються із оскарженою постановою суду та вважає її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки:

- постанова суду першої інстанції стосується іншої особи, оскільки він по -батькові не « ОСОБА_1 », а « ОСОБА_1 »;

- ОСОБА_1 не був обізнаний про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, не був викликаний в судове засідання, розгляд справи відбувся без його участі;

-огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився без свідків, з використанням невідомого правопорушнику спеціального технічного засобу;

-в означений в оскаржуваній постанові день, алкогольних напоїв не вживав, оскільки приймав ліки.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку смс-повідомлення.

Судове засідання апеляційного суду з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було призначено на 05.12.2022 року о 14.00 годині.

В день судового засідання від ОСОБА_1 з електронної адреси « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду його апеляційної скарги. При цьому, у даному клопотанні відсутні будь-які обґрунтування щодо необхідності відкладення судового засідання.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до матеріалів справи, судом першої інстанції справа призначалась до розгляду 10 разів, а саме на: 20.01.2022 року, 10.02.2022 року, 24.03.202 року, 28.04.2022 року, 26.05.2022 року, 30.06.2022 року, 04.08.2022 року, 17.08.2022 року, 13.10.2022 року, та на 03.11.2022 року.

При цьому, ОСОБА_1 , або його представник в судові засідання не з`являлись та 7 разів подавали клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.12, 15, 17, 22, 23, 25, 27, 29).

Як вбачається з практики, дотримання процесуальних вимог безпосередньо впливає на результат у справі. Правозастосовча практика судів свідчить про зростання ролі процесуальних моментів під час розгляду справи, підвищення уваги до належного користування учасниками судового процесу своїми процесуальними правами.

Відповідно до процесуальних кодексів, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживання процесуальними правами визначається як дії, що суперечать завданню судочинства.

У рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», в якому Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що з правом особи на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, а також вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Більш того, обізнаність про час та дату розгляду справи свідчить саме направлення ОСОБА_1 клопотання про її відкладення.

Вищезазначені дії ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює як навмисне затягування судового розгляду справи з метою закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, які спливали 08.12.2022, внаслідок чого розцінюється судом, як зловживання процесуальними правами та спробою уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи та його неявку у судове засідання, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

На переконання апеляційного суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні знайшла свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №398920 від 09.12.2021 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 09.12.2021 близько 00 години 20 хвилин в смт. Саврань по вулиці Мар`янівській керував автомобілем ВАЗ-21093 з державним номерним знаком НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою спеціального технічного пристрою Drager який дав позитивний результат - 0,84 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (а.с.2).

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується роздруківкою результатів тестування на алкоголь (а.с.3), а також відеозаписом з наргудних відеокамер співробітників поліції (а.с.5).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці зупинки за допомогою йому невідомому технічного засобу, та наполягав на проведені медичного огляду у закладі охорони здоров`я, однак працівниками поліції було відмовлено йому в цьому, спростовуються оглянутим відеозаписом, згідно якого ОСОБА_1 добровільно погодився з оглядом за допомогою технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, жодних зауважень питань та незгоди з показами технічного приладу не заявляв та погодився з результатами огляду, при цьому працівниками поліції було проголошено показники приладу та пред`явлено результати огляду особисто ОСОБА_1 .

Вищезазначене підтверджується роздруківкою результатів тестування, яку ОСОБА_1 підписав власноруч.

Що стосується доводів апелянта про його незгоду із протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Протокол про адміністративне правопорушення лише фіксує обставини здійснення порушення і є основним джерелом доказів при прийнятті судом рішення про винність або невинність особи в здійсненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував щодо його складання, будь-якої незгоди проти результатів тесту або складання протоколу, окрім пояснень не виказував та не зазначав.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено в передбаченому законом порядку, а тому підстав для закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає та вважає, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тож підстав для скасування або зміни постанови суду апеляційний суд не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції матеріали розглянуті без його повідомлення, належного його сповіщення, чим порушено його право, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, судом першої інстанції неодноразово вживались заходи щодо сповіщення ОСОБА_1 та й згодом його представника шляхом надіслання судових повісток, смс - сповіщень та висвітлювання відповідної інформації на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання».

На думку апеляційного суду, ОСОБА_1 був обізнаний про час та дати судових засідань, оскільки за день (або в день) до призначених дат звертався до суду із відповідним клопотанням про відкладення судового розгляду.

Більш того, в призначену дату та час розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 також звернувся до апеляційного суду із черговим клопотанням про відкладення судового засідання, що також вказує на обізнаність апелянта про дату розгляду його апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя судом першої інстанції порушено не було, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови суду з цих підстав - відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції стосується іншої особи, оскільки він по -батькові не « ОСОБА_1 », а « ОСОБА_1 », апеляційний суд не вважає такими, що тягнуть за собою скасування оскаржуваної постанови, оскільки таке прізвище, ім`я та по-батькові зазначено у протоколі про вчинене адміністративне правопорушення.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова районного суду залишенню без змін.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Савранського районного суду Одеської області від 03.11.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець