Провадження № 3/161/5218/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у ТзОВ «МХП-Баффало», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

29.11.2022 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 850953 від 16.11.2022 року з якого слідує, що 16.11.2022 року о 14:50 на 5 км+600м а/д Р-14, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 3309, н.з. НОМЕР_1 (паливно-заправник С) здійснював перевезення 1500 л (зі слів водія) дизельного пального без відповідної акцизної накладної внесеної в базу Єдиного ресурсу акцизних накладних та без відповідної заявки на переміщення. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст. 184 КУпАП.

В судому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав. Просив провадження відносно нього закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП,орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАПсуддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ст. 164 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд також повинен з`ясувати чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 164 КУпАП, переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом «а» пункту 2 частини 2 статті 91 Митного кодексу України, або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах, або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Таким чином, відповідальність за ч. 4 ст.164 КУпАП передбачена для суб`єктів господарювання за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами з порушенням певних нормативно-правових актів.

Відповідно до п.п. 14.1.224-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України, не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового.

Абзац перший п.п. 230.1.5.п.230.1 ст. 230 ПК України, крім іншого, містить таку вимогу - транспортні засоби, які використовуються суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки, повинні обліковуватися в Переліку транспортних засобів, що переміщують пальне або спирт етиловий.

В абз. 2 пп. 230.1.5 п.230.1ст.230 ПК України зазначено, що включення/виключення транспортних засобів до/з Переліку здійснюється на підставі заявок на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, із зазначенням періоду переміщення такого пального або спирту етилового.

Переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, які не зазначені у заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, які надіслані органу ДПС, заборонено (абз. 3 пп. 230.1.5 п. 230.1 ст. 230 ПК України).

У разі виявлення фактів переміщення та/або зберігання пального або спирту етилового з використанням транспортних засобів, які не зазначені у заявках на переміщення пального або спирту, відповідні контролюючі органи тимчасово (до винесення рішення суду) вилучають таке пальне та транспортні засоби з вільного обігу й подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію) (абз. 2 п. 228.3 ст. 228 ПК України).

Такі заявки подають суб`єкти господарювання, що не є розпорядниками акцизного складу, до переміщення митною територією України в транспортних засобах, які не є акцизними складами пересувними, власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки. Тобто такі суб`єкти господарювання є суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у даному випадку відсутній суб`єкт правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 164 КУпАП, так як ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пального не здійснював, а лише працював водієм уТзОВ «МХП-Баффало».

Отже, для притягнення особи до відповідальності заст. 164 КУпАП належало встановити, чи ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання у розумінні закону та здійснював господарську діяльність із порушенням встановленого порядку.

Разом із тим, такі докази у справі відсутні, натомість із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із ТзОВ «МХП-Баффало», та є водієм - найманим працівником, до обов`язків якого не відноситься організація перевезень пального, складання і реєстрація акцизних накладних у ЄРАН, тощо.

Отже, ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП, яке йому поставлене у вину.

Статтею 62 Конституції Україниімперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 7 КУпАП,ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, з наведеного вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого диспозицією ч. 4 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю.

На підставі ст. 164 КУпАП, керуючись ст. ст. 247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 164 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук