Справа № 392/859/22
Провадження № 3/392/572/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не офіційно працюючого водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

06.08.2022 о 20 год. 24 хв. в с. Плетений Ташлик, Кіровоградської області, водій ОСОБА_1 керував мопедом «MUSSTANG MT Q-2», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 04.10.2022 року ОСОБА_1 , якому було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, яке ставиться йому у провину не визнав та пояснив, що 06.08.2022 року на пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» він відмовився, у зв`язку з недовірою до працівників поліції, натомість він запропонував працівникам поліції проїхати до медичного закладу, на що вони відповіли, щоб машину для поїздки в лікарню шукав сам.

Судом 04.10.2022 року задоволено клопотання адвоката Беспалової Н.О. про виклик та допит в судовому засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Допитані 28.10.2022 року в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були приведені до присяги свідка та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, пояснили, що 06.08.2022 року близько 20:00 години йшли разом та побачили, що працівниками поліції був зупинений ОСОБА_1 , якого вони знають, як односельчанина. Коли підійшли ближче, то ОСОБА_1 сказав їм, що працівники поліції мають намір скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, були присутні, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, оскільки працівники поліції відмовилися його відвозити назад до місця його проживання після такого огляду.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Беспалова Н.О., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 29 серпня 2022року в судове засідання надала письмове клопотання про закриття адміністративної справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування клопотання зазначила, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння грубо порушена працівниками поліції, а саме огляд особи, яка притягується до адміністративної відповідальності проводився з порушенням вимог п.7 Розділу I, п.п.5,6,8 Розділу II, п.22 Розділу III , Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 та ч.5, 6 ст. 266 КУпАП, які регулюють порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, крім того, вважає, що доданий відеозапис із нагрудної камери працівника поліції є неналежним доказом, оскільки відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис на диск, що прямо заборонено Інструкцією №100, враховуючи вищевикладене просила закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши 04.10.2022 року пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, вивчивши письмове клопотання адвоката Беспалової Н.О., дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно встановивши всі обставини справи, суд встановлено наступне.

За змістом ст. 254 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і на яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об`єктивної сторони, вказане правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; а також у відмові водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно пункту 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п.6 Розділу I вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Крім того, із системного аналізу вищевказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Що стосується доводів захисника про відсутність направлення на огляд за формою, визначеною Інструкцією № 1452/735, суд зазначає таке.

Підставою для складання поліцейським направлення на проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проведення такого огляду, який згідно вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП проводиться за обов`язкової участі поліцейського. Зібраними по даній справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується і долученим до справи та переглянутим в суді відеозаписом, а тому доводи захисника з приводу того, що поліцейськими безпідставно не було виписано направлення на огляд, суд вважає помилковим.

Щодо доводів захисника про те, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, в порушення норм Інструкції №100, є неналежним доказом, суд зазначає таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України "Про Національну поліцію" та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них", затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100.

Доводи захисника про те, що наданий відеозапис змінювався або редагувався та не є безперевним, жодним чином не підтверджуються, подія, яка зафіксована на боді - камеру поліцейського, відбувалася в дійсності та зафіксована безперервно з моменту зупинення ОСОБА_1 та повідомлення йому про причини зупинки транспортного засобу до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію". А тому, суд вважає, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Крім того, посилання захисника, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності на відео фіксацію не роз`яснено права суд зазначає таке.

При складанні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення від 06.08.2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки. Крім того, в протоколі зроблена відмітка, про те, що зі змістом протоколу ознайомлений в голос.

Тобто, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Щодо посилання захисника на порушення працівниками поліції Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року про відсутність свідків, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України від 16.02.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021, та з цього часу законом передбачено обов`язок поліцейських під час проведення огляду осіб на визначення стану алкогольного сп`яніння застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Крім того, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що положення статті 266 КУпАП в частині порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису без присутності двох свідків, є чітко визначеними, мають вищу юридичну силу порівняно з пунктом 6 розділу II Інструкції № 1452/735, на який посилається захисник, та на цей час суперечить вимогам частини 2 ст.266 КУпАП.

До того ж пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення Закону України №1231-IX від 16 лютого 2021 року, яким було внесено зміни до ст. 266 КУпАП, було зобов`язано Кабінет Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Більше того, відповідно до п.4 Розділу X Інструкції № 1408/27853 від 10.11.2015 року, якою регулюються особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 010175 від 06.08.2022 року, в якому зафіксовано, що 06.08.2022 о 20 год. 24 хв. в с. Плетений Ташлик, Кіровоградської області, водій ОСОБА_1 керував мопедом «MUSSTANG MT Q-2», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився;

- відеозаписом, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення на DVD диску з відеофайлом 0002524__0006_IMP відповідно до якого вбачається, що 06.08.2022 року о 20:24 годині ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. Працівники поліції, повідомили ОСОБА_1 , про те, що ними здійснюється відеофіксацію, в подальшому при здійсненні перевірки документів, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та відповідно до встановленого законом порядку неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я. На що ОСОБА_1 чітко відповів працівникам поліції о 20:28:31 та 20:31:30 про те, що він відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. При цьому факт керування транспортним засобом не заперечував.

Надаючи оцінку зазначеним доказам судом відзначається, що дані, які у них викладенні узгоджуються між собою та не суперечать дійсним обставинам справи, встановленим судом.

Вказані докази є належними і допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Надаючи оцінку поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, останні лише підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі охорони здоров`я.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до довідки, долученої поліцейським до матеріалів справи, вбачається, що департаментом: ТСЦ 3541 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано посвідчення водія на право керування транспортними засобами, термін дії: з 30.05.2019 по 30.05.2049 рік.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи вищевикладене, при накладенні стягнення відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП суд враховує: особу порушника, який відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувався, докази про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду не надано, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків; відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, тому вважаю за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 , та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за ставками судового збору, чинними на час вчинення адміністративного правопорушення.

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова