Справа №591/70/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/329/22 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/70/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника ЛОПАТКІНА О. В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 11.08.2022, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Лопаткіна О. В.,

установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 та його захисник ЛОПАТКІН О. В. просять скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити з підстав, передбачених ст. 247 КУпАП, оскільки суд в порушення ст. 268 КУпАП розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, які не були належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду, чим порушено право на захист. Посилання суду на показання свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не відповідає обставинам справи, ОСОБА_6 т/з не керував, проходити огляд на стан сп`яніння не відмовлявся, неодноразово просив пройти огляд в закладі охорони здоров`я, але йому відмовили працівники поліції.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 11.08.2022 ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн, з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Згідно постанови, 25.12.2021 о 05:07 в м. Суми пл. Покровська в районі буд. 15а ОСОБА_6 керував т/з Ford Escape, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, а також в найближчому закладі охорони здоров`я категорично відмовився в присутності двох свідків, порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні від 28.01.2021 у справі «Кушнір проти України» ЄСПЛ, констатуючи порушення п. 1 ст. 1 Конвенції, зазначив, «…що право на доступу до суду передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли апеляційна скарга може бути подана у конкретно встановлений строк. Заявник не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки засідання проводилося на підставі письмових доводів сторін і, таким чином, без їхнього виклику; отже, заявник не знав зміст постанови, прийнятої за результатами розгляду його позову, у тому числі наведене судом обґрунтування. Це означає, що він не зміг би оскаржити постанову своєчасно, не маючи її паперової копії…» (п. 30-32).

Враховуючи, що ОСОБА_6 та його захисник Лопаткін О. В. не були присутні під час прийняття суддею рішення, копію постанови захисник отримав лише 02.09.2022, а апеляційну скаргу подав 09.09.2022, то строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Вислухавши доводи захисника Лопаткіна О. В., який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглянувши протокол серії ААБ № 310456 від 25.12.2021 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції дійшла цілком обґрунтованого висновку, що водій ОСОБА_6 керував т/з із явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти відповідний огляд в установленому законом порядку, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого ОСОБА_6 від проведення огляду відмовився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно яких в їх присутності ОСОБА_6 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці запинки т/з та у закладі охорони здоров`я;

- відеозаписами подій з нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому автомобілі відеореєстратора, якими підтверджуються обставини зупинки т/з Ford Escape, д. н. з. НОМЕР_1 , встановлення особи водія ОСОБА_6 , виявлення працівниками патрульної поліції у останнього ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для початку процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння; відмову водія ОСОБА_6 у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з огляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП) не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ним раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючи фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду. Письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винною, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а тому і поліцейським спочатку, і суддею суду першої інстанції у подальшому правильно установлені як факт керування т/з особою із ознаками сп`яніння, так і факт відмови цієї особи від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння.

Необхідно зауважити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові правильно присутнє посилання на порушення ОСОБА_6 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Таким чином, ОСОБА_6 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, незалежно від причин, які стали підставою для зупинки т/з, водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_6 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього. При цьому вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона) відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, конкретний пункт ПДР 2.5 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП тощо.

Відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції, така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ (ч. 6 ст. 266 КУпАП), а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення були дотримані.

Доводи апеляційної скарги про те, що за кермом т/з був не ОСОБА_6 , не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписами подій.

Так, згідно записів з відеореєстратора та з нагрудних камер працівників поліції, службовий т/з поліцейських тривалий час їде за іншим т/з Ford Escape, д. н. з. НОМЕР_1 , після зупинки якого працівники поліції відразу підходять до автомобіля, за кермом якого в момент зупинки перебував ОСОБА_6 . При цьому причину зупинки т/з працівники поліції пояснюють тим, що він їхав в темну пору доби без увімкненого світла фар, у зв`язку із чим відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. З цих же відеозаписів убачається, що під час зупинки т/з, складання постанови про адміністративне правопорушення та сплати штрафу, ОСОБА_6 не заперечував, що керував т/з, однак після надходження пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, різко змінив свою позицію та почав заперечувати факт керування.

Цими ж відеозаписами спростовуються і доводи сторони щодо вимоги ОСОБА_6 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки вони підтверджують категоричну відмову ОСОБА_6 у присутності двох свідків пройти відповідний огляд як на місці зупинки т/з, так і в найближчому закладі охорони здоров`я.

Також не можуть бути прийнятими до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, що перешкодило надати докази на свій захист, оскільки справа неодноразово призначалась до розгляду в суді першої інстанції та відкладалася фактично через неявку ОСОБА_6 з метою надання можливості реалізувати свої процесуальні права і законні інтереси, але в судові засіданні призначені на 11.01.2022, 03.02.2022, 17.03.2022, 23.05.2022, 12.07.2022 та 11.08.2022 ОСОБА_6 не прибув, хоча був обізнаний про перебування в Зарічному районному суді м. Суми справи про адміністративне правопорушення, а захисник Лопаткін О. В. перед кожним судовим розглядом звертався з різними клопотання про чергове перенесення судового засідання.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), зазначив, що «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання», але ОСОБА_6 правом на захист скористався на власний розсуд і жодних доказів не надав, що свідчить про те, що суд мав об`єктивні підстави розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності. При цьому на виконання вимог ст. 294 КУпАП, судом апеляційної інстанції також вжито заходів до безпосередньої участі в розгляді справи ОСОБА_6 , який не був обмежений у праві на доступ до правосуддя, реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності та взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, є слушними доводи апеляційної скарги про те, що суддею суду першої інстанції в межах даної справи не допитувались свідок ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 адвокат Лопаткін О. В., у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову та виключення з її мотивувальної частини посилання судді суду першої інстанції на зазначені обставини, а в іншій частині судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити ОСОБА_9 та його захиснику ЛОПАТКІНУ О. В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 11.08.2022.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника ЛОПТАКІНА О. В. задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 11.08.2022 відносно ОСОБА_10 змінити через порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права, виключивши з мотивувальної частини цього судового рішення посилання судді на показання свідка ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 адвоката Лопаткіна О. В.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов