Справа № 642/2015/22
Провадження №3/642/682/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 р. Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду з відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, інвалід 3-ї групи, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 р. до Ленінського районного суду м. Харкова з відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області надійшла справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу серії ВАВ № 733783 від 10.12.2022 зазначено, що гр. ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачені ст.150 СК України, а саме не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти у період з 09.11.2022 р. по теперішній час, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП.

У відповідності до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, з аналізу змісту ч. 1 ст. 184 КУпАП вбачається, що ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Зміст наведеної норми дозволяє констатувати, що в силу її вимог особа може бути притягнута до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матір`ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює (далі - батьки); 2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; 3) ухиляється від виконання вказаних обов`язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Аналіз приписів Закону України «Про освіту» та Закону України «Про охорону дитинства» дозволяє дійти висновку, що під невиконанням обов`язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Окремо слід зазначити, що за змістом ч.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3 під «не піклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя» слід вважати: - незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; - не спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; - ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; - не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; - не виявлення інтересу до її внутрішнього світу; - не створення умов для здобуття нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У вищенаведеному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суть адміністративного правопорушення, конкретних обставин, які б вказували на невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини та не вказано, від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, ухиляється остання.

Так, частина 1 ст.184 КпАП України передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Однак, згідно ч.1 ст.32 ЦК України неповнолітньою особою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Частиною 2 ст.6 СК України встановлено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Із даних, зазначених в протоколі, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та є малолітнью.

Тому, інспектором при складанні протоколу не були враховані положення ч.1 ст.184 КУпАП, яка взагалі не передбачає відповідальність батьків малолітніх осіб.

Крім того, згідно ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В порушення даної норми, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 733783 від 10.12.2022 відсутні відомості про свідків правопорушення: їх прізвища, місце проживання (перебування), підписи (чи відмітки про їх відсутність); в графі «Склад адміністративного правопорушення» не зазначено дата, час та місце вчинення правопорушення.

У відповідності до пункту 9 розділу ІІ "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Однак в протоколі серії ВАВ № 733783 від 10.12.2022 про адміністративне правопорушення в графі «до протоколу додається» зазначено «копія матеріалу». А від так, не перелічено документів, що додаються до протоколу, як це передбачено вказаною Інструкцією.

Відповідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу, для належного оформлення.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Приймаючи до уваги, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення були виявлені вищевказані недоліки справу необхідно повернути до відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області для доопрацювання та належного звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 256, 268, 276-278, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повернути до відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області для доопрацювання та належного звернення до суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Вікторов