Справа № 466/8574/22
Провадження № 3/466/3115/22
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Луців-Шумська Н.Л., за участі гр. ОСОБА_1 , його представника - адвоката Водопийко Х.Т., гр. ОСОБА_2 та її представника адвоката Палєй Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, якому роз`яснено права за ст. 268 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

згідно протоколу серії ВАБ 911789 від 26.10.2022 року, гр. ОСОБА_1 26.09.2022 року близько 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейний конфлікт, а саме: ображав нецензурними словами свою сестру гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на зауваження не реагував, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Таким чином, гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав. Надав пояснення про те, що з сестрою ОСОБА_2 у них неприязні стосунки на грунті житлових та спадкових відносин. 26.09.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 приїхав батько ОСОБА_3 . Він дав батькові поїсти. На той час ОСОБА_2 в квартирі не було. Коли вона повернулася додому то одразу висловила претензії батькові чому він їсть їжу ОСОБА_1 та чому ОСОБА_1 не іде служити до ЗСУ якщо йому прийшла повістка з військомату. У зв`язку з цим між ним та сестрою почалася словесна перепалка. Він став проводити відеозапис події на мобільний телефон, а сестра проти цього заперечувала. Крім того, він просив ОСОБА_2 вгамувати її собак, одна з яких його вкусила. Зазначає, що жодного насильства психологічного характеру щодо ОСОБА_2 він не застосовував, нецензурною лайкою до неї не звертався. Зйомку конфлікту на мобільний телефон і називання сестри «сімейною насильницею» - оскільки вона притягалася до адміністративної відповідальності за домашнє насильство і відносно неї застосовувався обмежувальних припис, психологічним насиллям над сестрою не вважає. На наступний день і він і сестра подали в поліцію заяви про вчинення домашнього насильства. Відносно них обох складені відповідні протоколи, що передані на розгляд суду.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду показання про те, що 26.09.2022 року ввечері вона повернулася додому за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі застала батька ОСОБА_4 і зробила йому зауваження чого він їсть братову їжу якщо у неї з братом конфліктні відносини через цю квартиру. Далі стала з`ясовувати у брата чому він не йде у військомат якщо йому прийшла повістка. На це ОСОБА_1 до неї нецензурно висловився і за допомогою мобільного телефону без її згоди почав вести відео зйомку того що відбувається. Їй це не сподобалося, вона намагалася припинити відео зйомку. Також пояснила, що ОСОБА_1 називав її сімейним насильником та погрожував не допуском до квартири. Вважає такі його дії психологічним насиллям щодо неї. Крім того, ОСОБА_2 підтвердила, що за заявою ОСОБА_1 щодо неї був виданий обмежувальний припис із забороною перебувати у місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці.

За клопотанням гр. ОСОБА_2 судом допитаний свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що є батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стосунки з ними добрі. 26.09.2022р. приїхав у квартиру до дітей. Син дав йому поїсти, коли прийшла донька, то стала питати чого він це їсть і сказала щоб не їв синову їжу. Потім донька спитала сина чого він не йде служити до війська якщо отримав повістку. На це син образився, нецензурно вилаявся на адресу доньки і між ними почалася сварка, яка тривала недовго. Агресії, як такої, при сварці не було. Він просив дітей заспокоїтися. Вважає, що син, як мужчина, не повинен був так реагувати на слова доньки, а поступитися їй.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, показання свідка, переглянувши долучений до матеріалів справи диск та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом ( ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Системний аналіз приписів ст.ст.7, 254, 279 КУпАП визначає, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.09.2022р. ОСОБА_1 26.09.2022 року близько 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейний конфлікт, а саме: ображав нецензурними словами свою сестру гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на зауваження не реагував, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Під психологічним насильством слід розуміти насильство, пов`язане з дією однієї особи на психіку іншої особи шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство це форма насильства, яка характеризується тим, що людина піддається сама або піддає іншу особу поведінці, яка може призвести до психологічної травми, включаючи тривогу, хронічну депресію, або посттравматичний стресовий розлад. Цей вид насильства характерний для насильницьких стосунків у міжособових сімейних або соціальних стосунках і полягає у залякуванні, цькуванні (булінгу), маніпуляції, зокрема, в домашньому насильстві, насильстві над дітьми. На відміну від фізичного та сексуального насильства, одиничний інцидент не є психологічним чи емоційним насильством. Для цього виду насильства характерним є формування емоційного клімату або поведінкового патерну, і важливим компонентом для виявлення психологічного насильства є систематичний характер таких дій. Психологічне насильство може бути навмисним або неусвідомленим, але це завжди є довготривалою поведінкою, а не поодиноким випадком.

Встановлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення обставини не дають підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру по відношенню до сестри ОСОБА_2 .

Конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який мав місце 26.09.2022р. близько 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , навіть за умови, що в ході цього конфлікту ОСОБА_1 вжив нецензурну лайку, не може розцінюватися як домашнє насильство психологічного характеру зі сторони ОСОБА_1 .

Відеозапис подій 26.09.2022р., зроблений ОСОБА_1 і долучений до матеріалів справи повністю відповідає висновку суду.

Встановлюючи у відповідності до ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру стосовно ОСОБА_2 , правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у справі відсутні.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.7, п.1 ч.1 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська