КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 369/2713/22
апеляційне провадження № 33/824/1347/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив скасувати постанову суду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та закрити провадження у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував обставини справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні обставини щодо охарактеризування ознак вчиненого ним психологічного насильства, що прямо передбачено диспозицією статті за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. Так, підставою для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідно до позиції суду першої інстанції стало те, що « ОСОБА_1 певний проміжок часу перебував з ОСОБА_2 в близьких стосунках, потім вони посварилися». Однак, судом не встановлено, яким чином та у якій формі ОСОБА_1 вчиняв насильство відносно ОСОБА_2 . Сама по собі сварка (суперечка) не становить собою домашнє насильство, а отже і не охоплюється складом адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні психологічного насильства, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення; протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується; рапорту про надходження повідомлення; письмових поясненнях ОСОБА_3 ; терміновим заборонним приписом.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд вказував на те, щоОСОБА_1 певний проміжок часу перебував з ОСОБА_2 в близьких стосунках, потім вони посварилися.

Зазначаючи також про те, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 637731 ОСОБА_1 10 лютого 2022 року близько 19 год. 30 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: знаходячись по АДРЕСА_2 , внаслідок сварки вчинив домашнє насильство стосовно ОСОБА_3 , яка перебуває в стані вагітності, колишній її хлопець, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, сама по собі, зокрема, суперечка не формує собою домашнє насильство та утворює склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі діяння спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказував на те, що починаючи з грудня 2021 року, він та ОСОБА_3 мали досить близькі відносини, однак останнім часом мали певні непорозуміння стосовно подальшого майбутнього, особливо після того як довідались про вагітність ОСОБА_3 . Він здійснив пропозицію шлюбу, подарувавши каблучку та для вирішення відповідних питань була запланована зустріч. 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 , при зустрічі та під час розмови зі ОСОБА_3 , почувши недоброзичливе відношення до себе, вирішив піти з помешкання ОСОБА_3 . Водночас, у момент, коли ОСОБА_1 збирався виходити з квартири, ОСОБА_3 зачинила вхідні двері та забрала ключ, після чого почала його штовхати.

У свою чергу, ОСОБА_1 тримав лише за плечі ОСОБА_3 , намагаючись уникнути штовхань з її сторони. У ході такої штовханини ОСОБА_1 було завдано незначних фізичних ушкоджень зі сторони ОСОБА_3 в область грудей та обличчя, внаслідок чого, в т.ч. пошкоджено (розбито) окуляри ОСОБА_1 . В подальшому було викликано співробітників поліції, які склали протокол відносно нього про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 вбачається, «… що 10 лютого 2022 року близько 19.00 години вона відкрила вхідні двері квартири своєму колишньому хлопцеві ( ОСОБА_4 ) який прийшов поговорити з особистих питань. У ванній кімнаті вдарив її собаку, після того як вона зробила йому зауваження, вдарив ноутбук. Далі вона пішла до вхідних дверей щоб виштовхати ОСОБА_5 з квартири. Він поклав їй руку на шию, вона відкинула його окуляри для того щоб відпустив. Він почав кричати ненавиджу, вдарив смітник, сміття з якого розлетілося по кімнаті. Вона викликала поліцію, він почав прибирати та зламав віник.»

Відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою на те особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час і суть адміністративного правопорушення.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст.129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Отже, у ході складання протоколу можливість настання психологічної шкоди потерпілому встановлена не була, та як наслідок, в протоколі не зазначена. Такі дані не узгоджуються із диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, тобто не конкретизовано об`єктивну сторону вчиненого адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає чинності з моменту прийняття, оскарженню не підлягає.

Суддя: