Справа № 510/364/22
Провадження № 3/510/346/22

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2022 року м. Рені
Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглядаючи матеріали, що надійшли від ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. с. Орлівка Ренійського району Одеської області, меш. за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, протягом року (15.06.2021р.) піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, зміст ст. 268 КУпАП роз`яснено, клопотань не надходило, -
за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Як виходить з наданих суду адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 , 13.03.2022р. о 20:00 год., знаходячись за своїм місцем мешкання: по АДРЕСА_1 , висловлювалася нецензурною лайкою на адресу своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , погрожував їм фізичною розправою. Раніше, протягом року, вже піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За фактом виявленого адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Златі Н.С. зазначила, що вину ОСОБА_1 не визнає, пояснила, що дійсно 13.03.2022р. у ОСОБА_1 трапився конфлікт із дітьми, він сварився із ними, але образливих слів щодо дітей не допускав, нецензурною лайкою на їхню адресу не висловлювався, а лише на підвищених тонах просив прибрати безлад та сміття у будинку. Як вважає ОСОБА_1 та його захисник, підтримання порядку та охайності у житлі є важливою складовою виховання дітей, і він, як батько, привчає їх до цього у виховних цілях. Також захисник зазначив, що ОСОБА_1 разом із дружиною однією родиною не мешкає, тривалий час діти мешкали із матір`ю, а після того, як вона поїхала на заробітки стали мешкати із ним. У зв`язку із тим, що матері поруч із дітьми немає, а він постійно працює, поведінка дітей погіршилась, допускаються прояви неслухняності. Будь-який негативний психологічний вплив ОСОБА_1 на дітей не чинив, моральної шкоди виховними методами не було заподіяно. Захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із чим просить відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адмінвідповідальності та закрити провадження у справі.
Під час розгляду справи судом досліджувалися наступні докази: протокол про амінправопорушення від 14.03.2022р.; копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; витяг з інформацією про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності; рапорт працівника поліції від 14.03.2022р.; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення захисника Карайван В.А., який заперечував вчинення рстаннім адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи та додані до неї докази, суд приходить до висновку, що у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 1732 КпАП України адміністративна відповідальність наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Ч. 2 ст. 173-2 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Як було встановлено в судовому засіданні, 13.03.2022р. під час сварки ОСОБА_1 із дітьми він розмовляв суворо із ними, на підвищених тонах, але ця сварка носила виховний характер, була претензійною, оскільки діти допустили неохайність у житлі, відмовлялись прибирати та виконувати свої обов`язки, які є належними до виконання для дітей у їхньому віці. Під час сварки ОСОБА_1 на адресу дітей нецензурною лайкою не висловлювався, психологічного насилля до них не вчиняв.
Об`єктивна сторона вищевказаного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Під час судового розгляду було встановлено, що сварка, що трапилась між ОСОБА_1 та його дітьми, мала ознаки домашнього конфлікту, який виник на побутовому ґрунті, дії ОСОБА_1 не спричинили факти психологічного побоювання дітей за свою безпеку, не спричинили емоційну невпевненість дітей, нездатність захистити себе, не завдали шкоду психічному здоров`ю цих осіб (принаймні, суду не надано відповідних доказів таких фактів).
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених у диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Разом з тим, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією) що є необхідним елементом складу даного правопорушення.
Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство». Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока імовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Конфлікт особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Перекладення такого обов`язку на суд не передбачено.
Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року Карелін проти Росії, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.
Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у т.ч. в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 173-2 ч. 2, 245, п.1 ч.1 ст. 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В
У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відмовити. Провадження у справі закрити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 321 КоАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя В.І. Дудник