Справа 556/828/22
Номер провадження 3/556/478/2022
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2022 року Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Котик Л.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, -

За ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення від 14.05.2022 року серії ААБ №184656, ОСОБА_1 14.05.2022 року, о 16:04 год. в с. Каноничі, по вул. Незалежності, керував транспортним засобом скутером марки «Хонда Діо», без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пільців рук, порушення координації рухів). Відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного засобу Алкотест №6810 та в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Бурма О.В. надав клопотання, просив розстрочити виплату штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, оскільки ОСОБА_1 перебуває в скрутному матеріальному становищі, не працює, про що надав заяву до початку судового засідання.

Суддя, розглянувши клопотання захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення №556/828/22, приходить до наступних висновків.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.05.2022 року серії ААБ №184656, а також направленням на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.05.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідкою начальника СРПП ВП №1 Вараського РВП, DVD - диском, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Постанови КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» із змінами і доповненнями, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. (ст.23 КУпАП)

При обранні виду та міри адміністративного покарання суддя враховує характер та обставини адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, його матеріальний стан, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, та вважає за необхідне, визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу.

Разом з тим, на думку суду, характер правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його підвищена суспільна небезпечність, унеможливлює застосування до особи, яка його вчинила, звільнення від адміністративної відповідальності із застосуванням заходів впливу. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП безальтернативно у виді основного стягнення установлює штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Отже, таке стягнення свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності діяння, а тому законодавець установив, що виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, неможливе в інший спосіб, незалежно від наявності чи відсутності встановлених ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), рішення від 29.06.2007 р. (заяви № 15809/02 і № 25624/02), зазначив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Тому, приймаючи до уваги характер вчиненого діяння, зважаючи на ступінь суспільної небезпечності правопорушення, особу порушника, слід піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу.

Разом з тим, із заявленого клопотання про розстрочку виплати штрафу вбачається, що на теперішній час правопорушник ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 17000 гривень єдиним платежем сплатити не в змозі у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, не працює, тому просить розстрочити виплату зазначеної суми штрафу та зобов`язується щомісяця частково її сплачувати.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , який не працює, не має стабільного доходу, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000,00 грн. одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, а тому на підставі ч.2 ст.301 КУпАП клопотання захисника правопорушника адвоката Бурми О.В. про розстрочення виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає до задоволення. Суд вважає за можливе розстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати рівними частинами строком на дванадцять місяців.

Відповідно до ч. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - позбавлення права керування транспортними засобами можна застосувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накласти на винну особу таке стягнення як додаткове КУпАП не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

А тому суд рахує за правильне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортни засобом. Згідно довідки начальника СРПП ВП№1 Вараського РВП ГУНП, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, ч.1 ст.130, 301,304 КУпАП, Законом України «Про виконавче провадження», суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в прибуток держави в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Заяву захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Бурми О.В. про розстрочку виплати штрафу за постановою суду від 01 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у справі №556/828/22 - задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, призначеного постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 01 серпня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у справі №556/828/22 на 12 (дванадцять) місяців, із сплатою щомісячно по 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн.. 67 коп., починаючи з серпня 2022 року.

Постанова в частині розстрочки виплати штрафу оскарженню не підлягає.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: