ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/703/22 Справа № 187/483/22 Суддя у 1-й інстанції - Соловйов І.М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження с. Ульянівка (нині Улянівка) Петриківського (нині Дніпровського) району Дніпропетровської області; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; військовослужбовець; посвідчення водія НОМЕР_1 видане 05.09.2012; паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 10.12.2010 Петриківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області; РНОКПП НОМЕР_3 ,

у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Супруна П.О.

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 20.05.2022 близько 23:30 години по вул. Дружби в с. Чаплинка Петриківського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210994-20 державний номерний знак НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, невиразна мова. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» № 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Вищевказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що транспортним засобом не керував, а лише відпочивав поруч в барі.

Вказує на те, що поліцейські здійснювали відео зйомку на власний телефон, що не передбачено жодною нормою матеріального права.

Зазначає, що просив поліцейських опитати свідків, які могли б підтвердити його доводи з приводу не керування транспортним засобом, проте поліцейські відмовили йому в цьому.

Також, вважає рапорт поліцейського недопустимим доказом, оскільки події викладені в ньому не відповідають дійсності.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Супруна П.О., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю вимоги апеляції такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи вказані вимоги закону були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності і взаємозв`язку, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 009362 від 20 травня 2022 року, складеного у відповідності до ст. 256 КУпАП та яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, де останній поставив свій підпис за отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом;

- рапортом інспектора від 20.05.2022 року, де викладені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, а саме те, що під комендантської години був зупинений автомобіль ВАЗ 21099-20 під керуванням ОСОБА_1 , для перевірки документів, під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від будь-яких письмових пояснень, ознайомлення з матеріалами справи та під час запису почав говорити про те, що він не керував транспортним засобом. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичній установі відмовився на відеозапис;

- відеозаписом, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмова від будь-яких письмових пояснень, ознайомлення з матеріалами.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , в тому числі і рапорт поліцейського, є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а їх сукупність засвідчують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП та прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Докази, в тому числі, письмові та відеозапис, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , при цьому переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведені у них, під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому доводи ОСОБА_1 про недопустимість відеозапису з посиланням на те, що відеозапис здійснювався на особистий телефон поліцейського є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису, окрім того ст. 266 КУпАП (в редакції від 17.03.2021 року) передбачає можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису, а тому посилання ОСОБА_1 на те, що йому було відмовлено в допиті свідків є безпідставним.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили..

Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписами, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає.

Щодо стверджень про те, що відеозаписом не зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , хоча і має місце, проте факт керування підтверджується рапортом працівника поліції, який відповідно до ст. 251 КУпАП є належним і допустимими доказом.

Крім того, на відеозаписі на питання поліцейських як тоді автомобіль опинився на дорозі, якщо ОСОБА_1 не керував ним, останній відповів так і опинився, тобто ОСОБА_1 одразу на місці не надав пояснень обставин події, як в суді першої та апеляційної інстанції, що свідчить про намір ухилення останнього від адміністративної відповідальності.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачаю, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко