Справа № 581/560/22
Провадження № 3/581/303/22
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2022 року сел. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Кузьмінський О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції ГУНП України в Сумській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого трактористом ФГ «Оберіг 2000», до адміністративної відповідальності не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення, 26 листопада 2022 року о 22 год. 20 хв. в с. Русанівка по вул. Зарічна, 47 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9. а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав, зазначивши, що 26 листопада 2022 року у вечірній час з ОСОБА_2 поблизу місця проживання останнього в с. Русанівка в автомобілі ЗАЗ вживали алкогольні напої, автомобілем не керував. Періодично запускав двигун автомобіля, щоб зігрітися. Через деякий час під`їхали працівники поліції та склали протокол. Під час його складення він наполягав на тому, що він не керував автомобілем.

Захисник Козін Т.В. зазначила про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_1 не роз`яснювались його права та обов`язки, що позбавило його можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, не був допитаний свідок ОСОБА_2 , присутність якого зафіксована на відео. Вважала, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Свідок ОСОБА_2 дав показання, що ввечері 26 листопада 2022 року до нього зателефонував ОСОБА_1 та запропонував вжити алкоголь. Він погодився, вживали в автомобілі неподалік місця його проживання в с. Русанівка, періодично прогрівали автомобіль, оскільки було холодно. ОСОБА_1 нікуди не їздив. Коли закінчились цигарки, то він пішов додому по них, а коли повернувся, побачив, що поліцейські складали протокол відносно ОСОБА_1 , під час складення якого той говорив, що нікуди не збирався їхати, в його присутності поліцейським права ОСОБА_1 не роз`яснювались, надати пояснення не пропонувалось. Підписався в розписці, зобов`язавшись наступного дня доставити автомобіль до місця проживання ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 дала показання, що є співмешканкою ОСОБА_1 та 26 листопада 2022 року вона викликала поліцію, оскільки ввечері прийшов додому чоловік та почав стукати у вікно, а вона вирішила, що він напідпитку. Однак, як з`ясувалось пізніше, це було не так. Надані поліцейськими письмові пояснення, написані від її імені вона не читала, оскільки було темно.

Поліцейський ОСОБА_4 дав показання, що 26 листопада 2022 року рухаючись на службовому автомобілі по с. Русанівка зустріли автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , що ним керував. Відеореєстратор у автомобілі не працював з технічних причин, час фіксації подій на бодікамері не був відкорегований, оскільки після переведення годинників він автоматично не переводиться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини вчинення правопорушення, суд вважає, що керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, з`ясувавши обставини, що стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до частини 1 статті 130 КУпАП підставою притягнення до адміністративної відповідальності є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додані такі докази:

- роздруківка з приладу алкотест Драгер, відповідно до якої результат проведено 22 листопада 2022 року о 22 год 36 хв. тесту ОСОБА_1 становить 2,04 проміле;

- диск із відеофайлами, на яких зафіксовано спілкування поліцейського з ОСОБА_1 з часом фіксації події 26 листопада 2022 року 23 год 25 хв, перевірка документів, вимога поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки були виявлені його ознаки, визнання ОСОБА_1 факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, проходження огляду та встановлення результатів. Фіксація керування ОСОБА_1 транспортним засобом, роз`яснення прав та обов`язків, складення протоколу відсутні;

- розписка ОСОБА_2 від 26 листопада 2022 року про те, що він зобов`язався доставити ЗАЗ за місцем проживання власника автомобіля;

- письмові пояснення ОСОБА_3 , відповідно до яких ввечері 26 листопада 2022 року співмешканець ОСОБА_1 приїхав на автомобілі додому в п`яному стані і вчинив сварку. Після цього поїхав у невідомому напрямку.

Піддавши аналізу вищезазначені надані суду докази, приходжу до висновку про наявність у них розбіжностей, невідповідність протоколу вимогам статті 256 КУпАП в частині викладення в ньому обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення та їх фіксації.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що він був складений 26 листопада 2022 року о 22 год 40 хв про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння 26 листопада 2022 року о 22 год 10 хв.

На підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння надано роздруківку з приладу Драгер алкотест 6820, відповідно до якої тестування ОСОБА_1 було проведено 26 листопада 2022 року о 22 год 36 хв.

В той же час відповідно до відеозапису, тестування ОСОБА_1 було проведене 26 листопада 2022 року після 23 год 25 хв., тобто вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд не приймає до уваги пояснення поліцейського ОСОБА_4 з цього приводу, оскільки вони є недостатніми для усунення встановлених суперечностей та сумнівів.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перед тим, як був зупинений поліцейським, оскільки на відеозаписі події цього не зафіксовано, а встановлення судом цих обставин лише на підставі пояснень поліцейського, які не узгоджуються із іншими дослідженими доказами, є неможливим.

Також, матеріали відеозапису не містять фіксації роз`яснення поліцейським особі, що притягується до відповідальності, прав та обов`язків, що вказує на порушення передбачених статтею 268 КУпАП вимог при складенні протоколу.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно частини 3 статті 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Зазначене узгоджується і з правовою позицією Європейського суду з прав людини, згідно з якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим поза розумним сумнівом у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє у категоричній формі зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху.

Справа на підставі пункту 1 частини 1 статті 247, пункту 3 частини 1 і частини 2 статті 284 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, 245, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Кузьмінський