ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/7880/21 Номер провадження 33/814/640/22Головуючий у 1-й інстанції Попрас В.О. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Харківської митниці Держмитслужби Тиндика Михайла Васильовича на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2021 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої за ч. 6 ст.481 МК України,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2021 року провадження у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 за ст. 481 ч.6 МК України - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив представник Харківської митниці Держмитслужби Тиндик М.В., посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

В обгрунутвання апеляційної скарги вказував, що рішення суду першої інстанції, щодо відсутності у діях ОСОБА_1 передбаченого ст. 481 ч.6 МК України складу адміністративного правопорушення та наявності іншого складу є помилковим та пов`язано з невірним висновком щодо самої дати вчинення такого правопорушення.

Митниця не погоджується з висновком суду, що сам факт правопорушення мав місце через рік, а саме: 26 лютого 2021 року.

Вказував, що дане правопорушення є триваючим, моментом виявлення такого правопорушення є фіксація його безпосередньо в протоколі про порушення митних правил, який є основним доказовим та процесуальним документом у справі про порушення митних правил.

Зазначав, що на час виявлення порушення митних правил митницею 26 лютого 2021 року набула чинності та діяла редакція ч.6 ст.481 МК України, тому за вчинення такого правопорушення правомірним є застосування відносно ОСОБА_1 санкції цієї статті.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2021 року та ухвали нову, якою ОСОБА_1 визнати винним та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170000,00 грн.

Харківська митниця належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому представник митниці у судове засідання не з`явився та будь-яких клопотань на адресу апеляційного суду не надходило.

Крім того від ОСОБА_1 на адресу суду повторно надіслано клопотання про відкладення розгляду справи, апеляційний суд відхиляє дане клопотання виходячи з наступного.

В силу ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає перешкод щодо розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції дотримався вищенаведених норм.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0123/80700/21 від 26 лютого 2021 року до зони митного контролю МАПП «Гоптівка» у напрямку руху з України до РФ в`їхав транспортний засіб особистого користування «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування гр. Єгипту ОСОБА_2 .

В якості пасажиру в автомобілі знаходився гр. ОСОБА_3 .

При проведенні митних формальностей було з`ясовано, що за даними ЦБД ЄАІС Держмитслужби гр. ОСОБА_1 25 березня 2019 року ввіз в зоні діяльності Харківської митниці ДФС на територію України транспортний засіб особистого користування «NISSAN PRIMERA», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації Литва), в режимі тимчасового ввезення строком до одного року.

Згідно з вимогами ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Тобто автомобіль мав бути вивезений у строк до 25 березня 2020 року.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом МФУ від 31 травня 2012 року №657, зареєстрованим в МЮ України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981, визначено наступне:

особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що

перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до програмно-інформаційного комплексу «Реєстр порушників митних правил» Єдиної автоматизованої інформаційної системи та функціонального модулю «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» станом на 26 лютого 2021 року інформація про складання протоколу про ПМП у відношенні громадянина ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) щодо порушення терміну тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування «NISSAN PRIMERA», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 відсутня.

З письмовою заявою щодо продовження терміну тимчасового ввезення у зв`язку з аварією чи настанням дії обставин непереборної сили гр. ОСОБА_3 до митних органів не звертався. При здійсненні митного контролю та під час складання протоколу про порушення митних правил 26 лютого 2021 року документального підтвердження факту аварії або настання дії обставин непереборної сили у відношенні вищезазначеного транспортного засобу громадянин ОСОБА_3 не надав.

Таким чином, гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) перевищив встановлений статтею 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування «NISSANPRIMERA», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на митну територію України більше ніж на 30 діб.

Зазначені дії кваліфіковані митницею, як такі, що мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 481МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Станом на час ввезення транспортного засобу на митну територію України транспортного засобу (25 березня 2019 року) стаття 481 МК України складалась з трьох частин та не передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України.

Законом України № 2612-VII від 08 листопада 2018 року ст. 481 МК України викладено в новій редакції.

Вказаний Закон набув чинності 25 листопада 2018 року та відповідно до частини 1 Перехідних положень цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу І та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Відповідно, нова редакція статті 481 МК України введена в дію 22 серпня 2019 року.

Разом з цим, Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року, а ввезення транспортного засобу відбулося 25 березня 2019 року.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 3 статті 3 МК України норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Вказані положення кореспондуються з положеннями частини 2 статті 8 КУпАП.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На національному рівні Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29 червня 2010 року справа №17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п. п. 3.1 п.3), а у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п. п. 5.4 п. 5).

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Оскільки ч. 6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах Лучанінова проти України (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, Малофєєва проти Росії ( Malofeyeva v. Russia , заява № 36673/04, Карелін проти Росії ( Karelin v. Russia , заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи те, що положення ч.6 ст.481 МК України набули чинності 22 серпня 2019 року, та вони не мають зворотної дії в часі, громадянин ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно до ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, та дії громадянина ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України в редакції, яка була чинна на той час.

Ураховуючи викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги представника Харківської митниці не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника Харківської митниці Держмитслужби Тиндика Михайла Васильовича залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль