Справа № 752/9493/22
Провадження №: 3/752/5758/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, військовослужбовця, навідника штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти штурмового батальйону, місце реєстрації: АДРЕСА_2, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення А4010 №61 від 27.07.2022 року, року 27.07.2022 року близько 14 год. 30 хв. помічником командира частини ОСОБА_2 був помічений старший солдат ОСОБА_1 , який направився в сторону не охоронюваного виходу, мінуючи наряд, який його не бачив. А вже о 15 год. 20 хв. за територією військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_3 та старшим солдатом ОСОБА_4 зафіксовано перебування в цивільному одязі військовослужбовця ОСОБА_5 , який в звільненні не перебував та повинен був знаходитись на заняттях самопідготовки, чим самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Дослідивши матеріали, вважаю що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність військовослужбовців за самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення їх вчасно без поважних причин на службу у різних випадках передбачене різними частинами ст. 172-11 КУпАП, в залежності від суб`єкта правопорушення, повторності та наявності або відсутності особливого періоду.

Згідно фабули протоколу, ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, проте дії особи кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за вчинення іншого правопорушення, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з вищевикладеного та основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та не може змінити визначену кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Таким чином, враховуючи вказану вище невідповідність фабули протоколу відносно ОСОБА_1 вказаній у ньому кваліфікації, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко