Справа № 345/1894/22
Провадження № 3/345/707/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

На розгляд Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 125704 від 08.07.2022 гр. ОСОБА_1 в с. Пійло по вул. Центральна 08.07.2022 о 18.45 годині керував автомобілем «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, а саме нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні після роз`яснення ст. 268 КУпАП вину не визнав та вказав, що 08.07.2022 близько 18.30 год. він рухався на належному йому автомобілі по вул. Центральна в с. Пійло Калуського району. Через деякий час він побачив, що за ним рухається поліцейський автомобіль, який згодом подав йому сигнал зупинитися. Коли він зупинився, до нього підійшов патрульний інспектор та сказав, що він допустив порушення правил дорожнього руху, так як керував автомобілем, не будучи пристебнутим ременем безпеки. Після цього між ними виник спір, оскільки ОСОБА_1 не визнавав вини, так як вважав, що поліцейські не могли бачити чи був він пристебнутий, так як рухалися позаду на значній відстані. Після цього інспектор поліції запропонував йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Він спочатку погоджувався пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, однак попросив пред`явити документи на нього. Інспектор не пред`явив документів. Тому він відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння допоки не буде представлено відповідних документів на прилад. В лікарню їхати відмовлявся, оскільки він нічого не порушував і йому не назвали в який саме медичний заклад слід їхати. Протокол був складений в його присутності та він розписався в ньому. Разом з тим, з даного протоколу йому не зрозуміло яке саме правопорушення вчинив: відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чи керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також жодних інших документів, в тому числі направлення на огляд до медичного закладу він не отримував. Крім того, працівниками поліції не роз`яснювалися йому його права. Просив провадження у справі відносно нього закрити.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, щознижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Цей порядок відображено і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. В п. 7 розділу І цієї Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 125704 від 08.07.2022, гр. ОСОБА_1 08.07.2022 о 18.45 годин в с. Пійло по вул. Центральній, керував транспортним засобом ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, а саме не чітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки водій відмовився, а також у мед. закладі (а.с.1).

Як вбачається з акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6820 (а.с. 2). На даний прилад до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 7).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що працівники поліції пропонували йому на місці пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер і він спочатку погодився пройти огляд на місці зупинки, однак сказав, що буде проходити огляд після представлення відповідних документів на прилад Драгер. Однак працівниками поліції жодних документів на прилад йому представлено не було. Від проходження огляду в медичному закладі відмовлявся, оскільки він нічого не порушував і йому не назвали в якому саме медичному закладі. Також вказував, що жодного направлення в медичний заклад йому не вручалось, прав не роз`яснювалось, протокол складався без його участі.

Крім того, як вбачається з відеозапису, який долучено до матеріалів справи (а.с. 7), працівниками поліції пропонується водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Даний відеозапис не є безперевним та з нього не вбачається, що водію роз`яснюються його права, передбачені КУпАП та Конституцією України, вручається направлення в медзаклад, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 3), а також не зафіксовано всі події, які відбувалися до моменту складання протоколу.

Звертаю увагу, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено грубе порушення. Зокрема, інспектор СРПП Калуського РВП Базюк М.І. зазначає, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані сп`яніння, після чого перелічує ознаки сп`яніння та вказує про відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місці зупинки та в медичному закладі. Тобто в даному випадку при висуненні обвинувачення ОСОБА_1 його було звинувачено як в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, (п. 2.9 а Правил дорожнього руху) так і у відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто в даному випадку поліцейським одночасно пред`явлено ОСОБА_1 обвинувачення в порушенні як п. 2.9 а, так і п. 2.5 Правил дорожнього руху, що не відповідає матеріалам справи.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що огляд на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбулося з порушенням вимог відповідної Інструкції та Порядку, а також з порушенням вимог ст.266 КУпАП, тому огляд слід вважати недійсним.

Крім того, в своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

А саме, згідно ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таких доказів не здобуто і в судовому засіданні.

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Тому суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247,283-287 КУпАП, -

п о с т а но в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушененя закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: