ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/1209/22 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/1220/22 Бібік О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 22 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 17215 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Зміївського районного суду Харківської області від 22 липня 2022 року на ОСОБА_1 накладено за частиною 2 статті 17215 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2 465 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 22 липня 2022 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 мотивує тим, що постанова судді незаконна та необґрунтована, винесене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя не звернув уваги на ті обставини, що в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано який саме службовий обов`язок він не виконав.

Посилається, що вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не передбачено його обов`язку з проведення службових розслідувань.

Зазначає, що під час оформлення адміністративного матеріалу та розгляду справи суддею не встановлювалося чи мав він реальну можливість проявити недбале ставлення до службових обов`язків, оскільки у період з 30 травня 2022 року по 25 червня 2022 року він виконував свої службові обов`язки у Первомайському районі, Миколаївської області, а не за місцем втрати майна.

Вважає, що суддя не мав правових підстав приймати до уваги пояснення свідків, оскільки вказані в протоколі свідки є заінтересованими особами, офіцерами військової частини НОМЕР_1 .

Також в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суддею порушено вимоги статті 268 КУпАП, оскільки справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутністю.

В призначене судове засідання 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю у зв`язку з знаходженням у довгостроковому відрядженні.

З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 17215 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З зазначеними висновками судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 9 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 11 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлює загальні обов`язки військовослужбовців.

Відповідно до пункту 3 статті 11 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» на військовослужбовців покладається обов`язок беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.

Згідно статті 16 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 28 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України.

Відповідно до статті 30 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Стаття 35 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлює, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Відповідно до статті 37 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він

неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про

це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Статтею 26 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 4 статті 15 КУпАП встановлює, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідальність за частиною 2 статті 17215 КУпАП настає у разі недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Судовим розглядом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) за № 862 від 30.05.2022 року було призначено службове розслідування за фактом втрати майна 7 артилерійської батареї 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 під час обстрілу ворогом вогневої позиції в ході проведення повномасштабної війни проти Російської Федерації (АДРЕСА_2);

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) за № 872 від 30.05.2022 року було призначено службове розслідування за фактом втрати майна 7 артилерійської батареї 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 під час обстрілу ворогом вогневої позиції в ході проведення повномасштабної війни проти Російської Федерації (АДРЕСА_3);

наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) за № 873 від 30.05.2022 року було призначено службове розслідування за фактом пошкодження майна 9 артилерійської батареї 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 під час ворожого обстрілу в ході проведення повномасштабної війни проти Російської Федерації (АДРЕСА_1),

наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) за № 909 від 02.06.2022 року було призначено службове розслідування за фактом втрати майна 9 артилерійської батареї 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 під час обстрілу ворогом вогневої позиції в ході проведення повномасштабної війни проти Російської Федерації (місто Харків).

Проведення службових розслідувань було покладено на військовослужбовця військової служби за контрактом старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника зв`язку-командира взводу управління 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Акт та матеріали службових розслідувань необхідно було надати до штабу військової частини НОМЕР_1 до 25.06.2022 року, однак станом на 04.07.2022 року службове розслідування до штабу військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_1 надано не було, рапорт на подовження службового розслідування до штабу військової частини НОМЕР_1 не надходив.

В своїх письмових поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.07.2022 року ОСОБА_1 вказав, що свою вину визнає у повному обсязі та в подальшому зобов`язується не повторювати дане порушення.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, докази, які містяться в матеріалах справи, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано який саме службовий обов`язок він не виконав та те, що вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не передбачено його обов`язку з проведення службових розслідувань, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вимогами статті 30 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Також апеляційний суд приймає до уваги, те що до вимог статті 37 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» матеріали справи не містять даних про повідомлення ОСОБА_1 командира військової частини НОМЕР_1 про неспроможність виконання наказів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про його перебування у період з 30 травня 2022 року по 25 червня 2022 року у Первомайському районі, Миколаївської області, а не за місцем втрати майна не спростовують висновків судді щодо наявності в його діях складу адміністративного, передбаченого частиною 2 статті 17215 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення суддею вимог статті 268 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 в якій він просить розглядати справу за його відсутністю та призначити йому мінімальний штраф.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Зміївського районного суду Харківської області від 22 липня 2022 року та закриття провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 17215 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 15, 17215, 245, 251, 252, 278, 280, 283, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 22 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна