Провадження № 33/801/547/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шидловський О. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретарів судового засідання Олійник Г.Є., Кобенди Ю.О., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Палія Валерія Максимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 гривні.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 27.11.2021 о 20:10 год., в м. Вінниці по вул. Коріатовичів, 155, керував транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія», що за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109В. Висновок №2699 позитивний 1,83 %0 проміле та 2,07 %0 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах справи.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, адвокат Палій В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення або направити справу на повторний розгляд до суду першої інстанції.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, оскільки він хоча і перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак транспортним засобом не керував, за кермом не перебував.

Також скаржником зазначено, що суд першої інстанції, розглянувши справу у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, обмежив його у праві на захист, не роз`яснив йому його права, не дослідив обставини, що пом`якшують відповідальність та застосував найсуворішу міру покарання, передбачену частиною першою статті 130 КУпАП.

Окрім іншого, в апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Палій В.М. апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених у ній та надали при цьому відповідні пояснення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, пояснення свідків, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

На підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження заявник зазначає, що про розгляд справи 04.04.2022 ОСОБА_1 та його захисник не були повідомлені, а копію оскаржуваної постанови отримано лише 11.06.2022.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №009109 від 27.11.2021, 27.11.2021 о 20:10 год., в м. Вінниці по вул. Коріатовичів, 155, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія», що за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109В. Висновок №2699 позитивний 1,83 % проміле та 2,07 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2699 від 27.11.2021 вбачається, що лікарем КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради 27.11.2021 о 21:30 год., було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Алкотест 6810 1,83 % проміле та 2,07 % проміле.

Вказані обставини підтверджуються також рапортом поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП від 27.11.2021, письмовими поясненнями від 27.11.2021, а також відеозаписами, наявними в матеріалах справи.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

За змістом п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на невизнання ОСОБА_1 вини, оскільки останній транспортним засобом не керував, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2021 разом з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а також винесено постанову ЕАО №5082764 від 27.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вказану вище постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП він не оскаржував і штраф сплатив.

Крім того, в судовому засіданні, яке відбулось 19.07.2022, свідок ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, пояснив, що 27.11.2021 у вечірній час який відповідає часу вказаному у протоколі, в м. Вінниці по вул. Коріатовичів, 155, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль, який був припаркований на прибудинковій території. ДТП сталося з вини водія автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , інших осіб у даному транспортному засобі не було. Матеріальна шкода, заподіяна йому внаслідок даного ДТП була йому відшкодована поетапно ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, в судовому засіданні, яке відбулось 19.07.2022, пояснив що 27.11.2021 у вечірній час приблизно о 20.00, в м. Вінниці по вул. Коріатовичів, 155, він від`їжджаючи від будинку на власному автомобілі, бачив як сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний його батькові автомобіль, який був припаркований на прибудинковій території. ДТП сталося з вини водія автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , і який був у стані алкогольного сп`яніння, інших осіб у даному транспортному засобі не було.

Вказані обставини достовірно підтверджують факт, що автомобілем «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 27.11.2021 о 20:10 год., в м. Вінниці по вул. Коріатовичів, 155, керував саме ОСОБА_1 , а не будь-яка інша особа, і відповідно вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.

Крім того, суд критично розцінює та не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що 27.11.2021 року автомобілем керував його знайомий ОСОБА_4 і який втік з місця пригоди, оскільки допитані у справі свідки вказали, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 і будь-якої іншої особи у автомобілі не було, при цьому ОСОБА_1 заявивши клопотання про допит особи на ім`я ОСОБА_4 в якості свідка, адресу його місця перебування чи засобів зв`язку суду не повідомив і його явку до суду не забезпечив.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе покарання у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Щодо тверджень скаржника про безпідставний розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , порушення судом його прав на захист та не роз`яснення йому його прав, то апеляційний суд звертає увагу на те, що як вбачається із матеріалів справи, що розгляд справи судом першої інстанції призначався неодноразово, однак судові засідання відкладались, зокрема і за клопотанням представника скаржника та неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, відповідні права були забезпечені ОСОБА_1 під час перегляду справи в апеляційному суді, однак жодних доказів на спростування вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не надав.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи про не дослідження судом першої інстанції обставин, що пом`якшують відповідальність, суд оцінює критично, оскільки як вбачається з матеріалів справи такі обставини відсутні і доказів про наявність таких обставин самим ОСОБА_1 протягом усього часу розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суду апеляційної інстанції, надано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд застосував найсуворішу міру покарання, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП до уваги не приймаються, оскільки санкція вказаної статті не містить альтернативної міри покарання, що була застосована судом першої інстанції.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, відповідні доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів у справі не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди заявника апеляційної скарги з оскаржуваною постановою.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З урахуванням наведених обставин, доводи апеляційної скарги стосовно відсутності належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на виконання вимог статті 245 КУпАП у повній мірі дослідив усі докази в їх сукупності, надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, частиною першою статті 130 КУпАП.

Також, апеляційний суд враховує і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02), де Суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, яких необхідно дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Палія Валерія Максимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук