Справа № 199/3118/22
ПОСТАНОВА

іменем України

04.08.2022 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

25.05.2022 року о 22-42 год. ОСОБА_1 в районі будинку №86 по вул.Любарського у м. Дніпрі (Амур-Нижньодніпровський район), керував транспортним засобом - автомобілем «Ravon», № НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість ходи і мови, та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та зазначив, що 25.05.2022 року о 22 годин 42 хвилини він знаходився у своєму транспортному засобі на вулиці Любарського, біля будинку № 86. Його транспортний засіб знаходився в нерухомому стані. До нього підійшов поліцейський, який почав від нього вимагати документи: посвідчення водія, про реєстрацію автомобіля, оскільки його автомобіль може бути причетний до ДТП. Після таких вимог поліцейський почав безпідставно вимагати від нього пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, без достатніх причин, при цьому пройти огляд на місті він не пропонував. Він будь-яких ознак наркотичного сп`яніння не мав. Вважає за необхідне зазначити, що останній час до нього прискіпливе відношення поліцейських, які здійснюють зупинку його транспортного засобу за «орієнтировкою», оскільки раніше він був зупинений на цьому автомобілі працівниками поліції та йому безпідставно було запропоновано пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився. Вважає, що в якості помсти, після цього його почали безпідставно зупиняти або підходити до його автомобіля, коли він нікуди не їхав та вимагати пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Вважає вимогу працівника поліції пройти огляд в медичному закладі була незаконною, тому він відмовився від такого проходження.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №249268 від 26.05.2022 року, де викладені обставини скоєння правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

- відеозаписом, знятого на нагрудні камери відеоспостереження працівників поліції, де зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що на неодноразову пропозицію працівника поліції, щодо проходження медичного огляду у медичній установі на стан наркотичного сп`яніння та здачі певних аналізів, ОСОБА_1 протягом тривалого часу (більше 2 годин) ухилявся від конкретної відповіді та не надавав такої відповіді, затягуючи працівника поліції у площину дискусії з ним з приводу нібито незаконності дій останнього. Також поліцейський роз`яснював ОСОБА_1 про наслідки його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також вказував, що у випадку проходження такого огляду і його результат буде негативним, тоді відносно нього не буде складено протокол про адміністративне правопорушення. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у завуальовано - прихованій формі відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно зі ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

До пояснень правопорушника ОСОБА_1 в частині невизнання своєї провини, суд відноситься критично, оскільки його позиція спростовується об`єктивними доказами, оцінку котрим суд дав, а невизнання ним провини в цій частині спосіб його захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 про не запрошення співробітниками поліції двох свідків, оскільки за приписами ч. 2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський здійснив та застосував технічні засоби для відеозапису, а тільки виключно у разі неможливості застосування таких засобів огляд мав бути проведений у присутності двох свідків.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була зафіксована за застосуванням технічного засобу відеозапису, що виключало необхідність присутності двох свідків.

Крім того, згідно відеозапису вбачається, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 про необхідність проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння саме у медичній установі та роз`яснював наслідки відмови від проходження такого огляду.

Також, з дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що співробітник поліції неодноразово протягом тривалого часу пропонував ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння та попереджав ОСОБА_1 , що в разі відмови на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд виходить з того, що ОСОБА_1 вважається таким, що ознайомлений зі змістом, як ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені.

Крім того, слід зазначити, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що можливо не на місці особисто працівником поліції, а виключно у закладі охорони здоров`я, після проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу, з відібранням від водія зразків біологічного середовища, після чого лікарем складається акт медичного огляду (Затверджена наказом МВС України та Міністерством здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Тому, за наявних у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння єдиним способом проведення такого огляду був огляд лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З приводу позиції ОСОБА_1 , що його працівники поліції не зупиняли, він стояв без руху, до нього вони підійшли, коли автомобілем він не керував, суд звертає увагу, що згідно переглянутого відеозапису вбачається, що після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та в ході бесіди повідомляв поліцейського, що він керував автомобілем та «виконував замовлення таксі», що «його чекає клієнт».

З відеозапису також вбачається, що після зупинки транспортного засобу, працівник поліції встановив анкетні дані ОСОБА_1 , які ним під час спілкування з працівником поліції та безпосередньо складання протоколу про адміністративне правопорушення не оспорювались, а тому позиція ОСОБА_1 , викладена ним у судовому засіданні, що згідно наданого відеозапису не вбачається, що на ньому зафіксовано саме його, судом розцінюється, як усталена модель захисту та не приймається до уваги.

Що стосується складеного протоколу про адміністративне правопорушення зазначаю наступне.

Зокрема, вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, який складений повноважною особою згідно вимог КУпАП, вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, та відповідний пункт Правил дорожнього руху, сформульовано звинувачення, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння стороною захисту суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення.

Мотиви ОСОБА_1 фактично ґрунтуються на незгоді з доказами за даною справою.

Суд розцінює відповідні пояснення ОСОБА_1 як усталену модель захисту від притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, розповсюджену форму таких показів та форму реалізації права на захист і бажання уникнути адміністративної відповідальності і покарання за вчинене правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ним не скоєно адміністративного правопорушення, та недійсності доказів відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів. При цьому, ОСОБА_1 оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Доводи ОСОБА_1 про свою невинуватість, викладені ним у судовому засіданні не спростовують зазначені докази, які у своїй сукупності свідчать про недотримання ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім цього, ОСОБА_1 згідно своїх письмових пояснень підтвердив факт своєї відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка була зафіксована на нагрудні камери відеоспостереження працівників поліції відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 не надав суду відомостей, про оскарження обставин адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій та не спростував факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Л.Воробйов