КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3337/2022 Постанова винесена суддею Новик В.П.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Резнік К.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Резнік К.О. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох доньок: 2008 р.н., та 2012 р.н., не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який 11.05.2022 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 18 серпня 2022 року о 09 год. 40 хв. по вул. В. Покотила, 3-В в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Резнік К.О., вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, не у повному обсязі з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, що стало наслідком неправильного висновку суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення вчинив ОСОБА_1 , тоді як згідно паспорту громадянина України прізвище даної особи - ОСОБА_1 , а відтак, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки відомості про особу, на яку складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, не відповідають дійсності, адже при складанні протоколу не вірно вказано прізвище особи, яка підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення, та вважається недійсним.

Крім того, записи у протоколі про адміністративне правопорушення мають виправлення у частині номерних знаків автомобіля «Mercedes-Benz», а саме: у протоколі зазначено номерний знак « НОМЕР_2 », тоді як у копії примірника ОСОБА_1 , який міститься у матеріалах справи, зазначено - « НОМЕР_3 », коли правильні номерні знаки автомобіля є « НОМЕР_1 », що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 від 23 грудня 2021 року.

Між тим, згідно п. 7 розд. II Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції,не допускаються закреслення чи виправленні відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тому протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями ст. 256 КУпАП та містить виправлення, що є недопустимим, а у разі таких порушень протокол вважається зіпсованим.

Звертає увагу й на те, що працівники поліції підійшли до автомобіля «Mercedes-Benz», який був припаркований за адресою: м. Київ, вул. В. Покотило, 3-В, та перебував у нерухомому стані, а сам ОСОБА_1 просто сидів в середині машини.

Також з відеозапису поліцейського на особистий мобільний телефон не вбачається, що автомобіль «Mercedes-Benz» рухався, переслідувався поліцейськими або був зупинений, що натомість підтверджує факт, що ОСОБА_1 не керував автомобілем і автомобіль перебував у нерухомому стані.

Тому вказаний відеозапис не підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Mercedes-Benz», що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, знаходження у транспортному засобі, який не є у стані руху (знаходиться внерухомому стані),особи у нетверезому стані не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, у постанові суддя посилається на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які начебто бачили, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані свідків, тому виникають сумніви відносно правдивості наданих письмових пояснень та є припущення, що вони відбиралися працівниками патрульної поліції вже після оформлення протоколу без присутності ОСОБА_1 .

Разом з тим, усі докази начебто керування ОСОБА_1 автомобілем були взяті зі слів свідків, про яких стало відомо лише із постанови, оскільки вони не фігурували ані на сумнівному відеозаписі особистого телефону поліцейського, ані у протоколі про адміністративне правопорушення, та не були допитані під час судового засідання.

Крім того, у матеріалах справи міститься відеозапис із особистого мобільного телефону працівника поліції, а не з нагрудної камери, як це зазначено у постанові та у протоколі про адміністративне правопорушення, та відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що дає змогу зауважити, що суддею не було досліджено усі докази про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також у протоколі в порушення вимог законодавства не міститься

жодних відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що нівелює доказове значення наданого відеозапису.

Окрім того, системний аналіз приписів п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» щодо застування працівниками поліції таких превентивних заходів, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також положень Інструкції № 1026, дає підстави для висновку про визначення чіткого переліку пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями, як це було виконано у даному випадку.

Отже, працівники поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, порушили вимоги ст. 266 КУпАП, ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» та Інструкції № 1026.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості усі сумніви щодо вини ОСОБА_1 тлумачаться на користь його невинуватості, та долучений до матеріалів справи відеозапис, який виконаний власним мобільним телефоном поліцейського, протокол про адміністративне правопорушення, який не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, та не вірно зазначено прізвище особи, яка підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення, не вірно зазначені номерні знаки автомобіля «Mercedes-Benz», міститься самовільне виправлення даних працівниками поліції, а також під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не було забезпечено присутність двох свідків, то такий огляд в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Таким чином, усі наявні у справі докази, які б підтверджували факт вчинення і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, тому оскаржувана постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП ухвалена з численними порушеннями норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, поясненняОСОБА_1 та захисника Резнік К.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП,підписано відповідною посадовою особою та й самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2022 року, відповідно до якого, водій ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду до медичної установи, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає дійсності, нестійка хода, почервоніння обличчя, але від проходження огляду відмовився; поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 5769019 від 18.08.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме: за керування транспортним засобом особою, яку позбавлено права керування транспортним засобом, а також відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

При цьому факт пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, у зв`язку з наявністю у працівників поліції обґрунтованої підозри про керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння через наявність таких його ознак, що зазначені у протоколі, як - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, та його відмови від проходження огляду на стан такого сп`яніння підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, що був переглянутий у судовому засіданні за участі ОСОБА_1 та його захисника Резнік К.О., відповідно до якого, до автомобіля Мерседес, у якого був увімкнений двигун та за кермом якого перебував водій, підійшли працівники поліції та, запитавши у водія, що трапилось, попросили заглушити автомобіль і надати документи. Після того, як водій пред`явив посвідчення водія у застосунку «Дія», працівники поліції, поспілкувавшись з останнім та виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, повідомили, що є свідки, які бачили, як він керував транспортним засобом, та запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою приладу Драгер, так і у лікаря-нарколога у медичному закладі, та роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду, однак водій від проходження будь-кого огляду категорично відмовився, вказуючи на те, що трошки випив спиртного, але він нікуди не їхав з парковки, що працівники поліції розцінили, як відмову від проходження огляду та склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Також і під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник Резнік К.О.не заперечували того, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки автомобілем не керував, а коли з`явилися працівники поліції та підійшли до нього, то він просто сидів у припаркованому автомобілі, який перебував у нерухомому стані, тобто не був водієм, а саме знаходження у транспортному засобі, який не є у стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи у нетверезому стані, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише знаходився у припаркованому автомобілі, є безпідставними та спростовуються поясненнями як свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких, 18.08.2022 приблизно о 09 год. 20 хв. вона, знаходячись у себе в квартирі АДРЕСА_2 та дивлячись у вікно, побачила, як машина неадекватно виїжджала із двору, оббиваючи бордюр, також цього водія бачила її сусідка, викликали поліцію, оскільки переживали, щоб цей водій не спричинив шкоди оточуючим, так як у дворі знаходилися діти, так і свідка ОСОБА_5 , відповідно до яких, 18.08.2022 приблизно о 09 год. 20 хв. вона, знаходячись з дитиною у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачила автомобіль Мерседес, НОМЕР_1 , який рухався по дворовій території від однієї сторони бордюрних каменів до іншої. Вона підійшла до автомобіля та запитала у водія чи все у нього в порядку, але після того як водій, опустивши скло сказав, що все нормально, вона виявила, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, дуже не зрозуміло розмовляє, поведінка його не відповідає стану адекватної людини. Далі водій почав виїжджати з двору і зупинився біля бойлерної, після цього вони викликали поліцію, так як особисто вона дуже хвилювалася, щоб він не завдав шкоди дітям та людям, які проходять через двір.

Також про безпідставність таких тверджень ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише знаходився у припаркованому автомобілі, вказує і постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 5769019 від 18.08.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме: за керування 18.08.2022 о 09:59:34 по вул. В. Покотила, 3В в м. Києві транспортним засобом «Mercedes-Benz E 280 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування від 23.05.2022 року, яка ОСОБА_1 не оскаржувалася.

А тому такі твердження ОСОБА_1 та його захисника Резнік К.О. розцінюються як спосіб захисту та намагання ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за вчинене.

Крім того, не ставить під сумнів законність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а також не свідчить про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і та обставина, що у протоколі не зазначено даних про свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також відсутні на відеозаписі та не були допитані під час судового засідання, оскільки вони були лише свідками керування ОСОБА_1 18.08.2022 року транспортним засобом, а їх письмові пояснення долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, були досліджені суддею і обґрунтовано прийняті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При цьому, ні Кодексом про адміністративні правопорушення, ні відомчими нормативними актами не передбачено оформлення поліцейськими матеріалів справи, зокрема, складання процесуальних документів, у тому числі пояснень свідків, у безпосередній присутності водія, а тому посилання захисника на те, що письмові пояснення у свідків відбиралися працівниками патрульної поліції вже після оформлення протоколу без присутності ОСОБА_1 , є безпідставними.

З приводу посилання захисника Резнік К.О. в апеляційній скарзіна те, що під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівниками поліції не було забезпечено присутність двох свідків, то вони також є безпідставними, оскільки відповідно вимог ст. 266 КУпАП (в редакції від 17 березня 2021 року) наявність свідків обов`язкова, якщо не велася відеофіксація подій. Оскільки в матеріалах справи є відеозапис з місця події, на якому зафіксовано всі події, що відбувались 18.08.2022 року за участю ОСОБА_1 , а саме відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, тому залучення свідків не було обов`язковим.

Щодо тверджень захисника Резнік К.О. про те, що у матеріалах справи міститься відеозапис із особистого мобільного телефону працівника поліції, а не з нагрудної камери, як це зазначено у постанові та у протоколі про адміністративне правопорушення, та відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що нівелює доказове значення наданого відеозапису, то вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та є безпідставними, оскільки згідно положень ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. При цьому, жодний доказ не має наперед встановленої сили і оцінюється як окремо, так і у сукупності з іншими доказами у справі за внутрішнім переконанням посадової особи.

Доводи захисника Резнік К.О. про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями ст. 256 КУпАП, бо містить виправлення номерного знаку транспортного засобу «Mercedes-Benz», що є недопустимим, не заслуговують на увагу, оскільки виправлення помилково зазначеного номерного знаку транспортного засобу, не є підставою для закриття справи про вчинення адміністративного правопорушення, та ніяким чином не спростовує ні подію правопорушення, ні наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

При цьому невірне написання у протоколі про адміністративне правопорушення прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як на тому акцентує увагу захисник Резнік К.О., не може свідчити про неповноту з`ясування всіх обставин справи та слугувати підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, аможе бути зумовлено лише технічною опискою, що жодним чином не спростовує правильності висновків суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак зауважень чи заперечень щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення у відповідній графі протоколу ОСОБА_1 не висловлював.

За викладеним, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і такий висновок відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами, представленими в матеріалах справи.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга захисника Резнік К.О. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Резнік К.О. залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.