ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1662/22 Справа № 190/827/22 Суддя у 1-й інстанції - Фирса Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши клопотання про поновлення строків та апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року, в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 22.06.2022 року о 21 год. 00 хвл. ОСОБА_1 по вул. Малиновського в с. Долинське Кам`янського району Дніпропетровської області, керував мотоциклом «Mustang», без державного номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 17 листопада 2022 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, апелянт зазначив, що справу було розглянуто без його участі, вказує, що з 01.08.2022 по 15.08.2022 перебував на стаціонарному лікуванні, а тому вважає що строк на апеляційне оскарження пропущений з об`єктивних та незалежних від його волі причин.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи апелянта про поважність строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є безпідставними виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2022 року о 21 год. 00 хвл. ОСОБА_1 по вул. Малиновського в с. Долинське Кам`янського району Дніпропетровської області, керував мотоциклом «Mustang», без державного номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено останнього про розгляд адміністративної справи у П`ятихатському районному суді Дніпропетровської області 06.07.2022 року.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, ОСОБА_1 , було повідомлено про розгляду справи відносно нього за допомогою смс-повідомлення (а.с. 15), однак будучи належним чином повідомлений ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Посилання ОСОБА_1 на те, що через перебування на стаціонарному лікуванні не мав змоги своєчасно оскаржити постанову суду, є необґрунтованими.

Так, відповідно до матеріалів справи 07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить його заява (а.с.21). Копію постанови від 04.08.2022 року, ОСОБА_1 отримав 06.10.2022 (а.с. 22).

ОСОБА_1 знав про існування справи відносно нього, ознайомлювався з матеріалами справи та отримав копію постанови.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не наведено поважних причин, які б могли слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

З огляду на вищевикладене, а також оскільки апелянт в клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження останньому слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко