П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши адміністративні матеріали відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) Відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) 94 прикордонний загін Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 13.05.2016 року, орган, що видав 2111, ідентифікаційний номер суду невідомий, за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №010381 від 16.09.2022 року вбачається, що о 15 год. 35 хв. 16.09.2022 року в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» на в`їзд в Україну прибув громадянин, який на паспортний контроль пред`явив закордонний паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» відбулось спрацювання БД «Ризик перетин», згодом в ході перевірочних заходів було встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , перетнув державний кордон на виїзд з України 26.02.2022 року через пункт пропуску «Дзвінкове», пред`явивши паспорт громадянина Угорщини на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 виданий 28.08.2017 р., тобто вищезазначений громадянин незаконно перетнув державний кордон без відповідного для громадян України документу.

Своїми діями порушив, вимоги ст. 4 Конституції України, ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України», ст. ст. 2, З ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 « Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених ПКМУ від 27.01.1995 року №57. |

У судове засіданні гр. ОСОБА_1 не з`явився хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно до вимог ст. 7 ч. 1 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а у відповідності до вимог ст. 245 цього закону завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Діяння гр. ОСОБА_1 кваліфіковано як спроба незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Суд приходить до переконання, що сукупність зібраних у справі та наданих суду доказів не дозволяє в достатній мірі з`ясувати та встановити відповідно до вимог КУпАП чи було вчинено адміністративне правопорушення особою, у справі не доведено складу правопорушення, про вчинення якого складено протокол та у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_1 .

Крім того, відсутні посилання чи будь-які інші відомості про те, що пред`явлений для паспортного контролю закордонний паспорт громадянина Угорщини на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий 28.08.2017 р. та паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є недійсним чи такими, що містить недостовірні відомості, тобто таким, що не може використовуватись його власником на території України.

Між тим, відповідно до приципів Європейської Конвенції "Про громадянство" від 06.11.1997р. (ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006), Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст.17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави-учаcниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши досліджені докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд не встановив існування події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення .

Так, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р.) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне обвинувачення для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП .

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 , підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю (недоведеністю) складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 247, 254-256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне порушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 13.05.2016 року, орган, що видав 2111, ідентифікаційний номер суду невідомий, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова