Справа № 309/2730/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
22.12.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке подав ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2021 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Згідно з постановою, 14 жовтня 2020 року, о 21 год 59 хв, у с. Золотарьово, по вул. Центральній Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Lexus PX350», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КНП «Хустська центральна районна лікарня імені Віцинського О.П.». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з указаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Доводи про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що строк на апеляційне оскарження пропущено через поважні причини. Посилається на те, що справа була розглянута без його участі, повний текст постанови складений 20.01.2021, однак з 18.01.2021 по 05.02.2021 апелянт знаходився на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою Хустського центру ПМСД №116.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи убачається, що оскаржувана постанова ухвалена 12 січня 2021 року, відтак останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 22 січня 2021 року, однак оскільки це вихідний день, тому першим після нього робочим днем є 24 січня 2021 року. З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції 10.02.2021, тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 12.01.2021.
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу у передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 24.01.2021 включно).
Між тим, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 394900, а також те, що справа про адміністративне правопорушення розглядатиметься Хустським районним судом Закарпатської області. При цьому, у клопотанні від 12.01.2021, представник ОСОБА_1 , адвокат Лукачко І. Й. просив суд провести розгляд справи за відсутності сторони захисту. Водночас, у матеріалах справи міститься довідка Хустського центру ПМСД №116, відповідно до якої з 18.01.2021 по 05.02.2021 ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні (а. с. 43).
Дослідивши вищенаведене, апеляційний суд констатує, що жодних поважних причин, через які ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу у передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк, немає. Більш того, будь-яких даних про те, що від моменту отримання оскаржуваної постанови, тобто від 12.01.2020 і до закінчення десятиденного терміну з дня ухвалення постанови, існували об`єктивні причини, які перешкодили ОСОБА_1 подати до суду апеляційну скаргу. При цьому, перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з діагнозом бронхіт не визнається як поважна причина, яка перешкодила стороні захисту у встановлений законом строк оскаржити судове рішення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом обставини не перешкоджали реалізації права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк. Приймаючи рішення про відмову у поновленні пропущеного строку апеляційний суд бере до уваги і те, що у період з 22.02.2021 - часу надходження справи до апеляційного суду, до 22.12.2022 сторона захисту не надала апеляційному суду, не надіслала до апеляційної суду, будь-які докази, які б можна було визнати за достовірні і які б надали можливість для визнання причин пропуску строку поважними.
Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
При цьому, можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим, чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/ труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд у порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи те, що у клопотанні не наведено жодних переконливих доказів та мотивів про поважність причин, які позбавили ОСОБА_1 можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд доходить висновку, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення від 12.01.2021, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення пропущеного строку.
Тому, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню ОСОБА_1 , як особі, що її подала.
Приймаючи рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також бере до уваги: положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які би підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 12 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 , як особі, що її подала, разом із доданими до неї матеріалами, а також надіслати йому копію постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН