Справа № 724/1227/22
Провадження № 3/724/773/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року м. Хотин

Суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Сілантьєва Е.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із відділення поліції № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

24.06.2022 року, о 19 год. 12 хв. ОСОБА_1 в с. Колінківці по вул. Головна, керував мототранспортном «CARELLI», д.н.з. б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», проба позитивна - 0,60 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, хоча належним чином викликався у судове засідання за наявними у справі даними, однак до суду не з`явився, причини не явки не повідомив.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення " № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ч. 6 ст. 38 КУпАП, відповідно до якої якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Притягуваному про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення відомо, про що свідчать його підпис в протоколі та відеозапис.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку.

Факт правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №451374 від 24.06.2022 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 865437 від 24.06.2022, тестом № 833 приладу Alkotest Drager, результат огляду 0,60 проміле, відеоматеріалом.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Частина 1 ст. 130 КУПАП передбачає відповідальність за - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. 1.6 та 1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.09.2009 року №400/666, зазначений огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та держспоживчстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан такого сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Положеннями п.2.9 а) Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи із змісту ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, керування транспортним засобом пов`язується з початком його руху, при цьому, юридичного значення не має чи приведений він в рух за допомогою увімкнення двигуна, чи його рух забезпечується в інший спосіб.

Судом було досліджено запис відеореєстратора патрульного автомобіля, на якому зафіксовано рух мопеду без номерного знаку під керуванням ОСОБА_1 .

Відображені на відеозапису дані безперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 рухається на мопеді, при цьому перебуває на його сидінні, руки тримає на кермі, та своїми діями регулюючи напрямок руху транспортного засобу, тим самим здійснює керування ним.

Як достовірно встановлено в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 24.06.2022 року, о 19 год. 12 хв. ОСОБА_1 керував мопедом без номерного знаку та є учасником дорожнього руху, позаяк мопед рухався по проїзній частині дороги перебував на його сидінні, тримаючи руки на кермі, чим забезпечував можливість зупинити його, змінити напрямок руху тощо, під час руху на вказаному транспортному засобі ОСОБА_1 мав дотримуватись правил дорожнього руху, відповідно, як до учасника дорожнього руху до нього підлягають застосуванню усі вимоги, що чинним законодавством ставляться до водіїв транспортних засобів.

Відповідно, доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які він висловлював працівникам поліції після його зупинки про те, що він не керував мопедом, не заслуговують на увагу, навіть за умови обґрунтованості тверджень ОСОБА_1 , що двигун мопеду був вимкнений, а прискорення транспортному засобу придавав він, підштовхуючи транспортний засіб ногами. Відповідно, у інспекторів патрульної поліції були підстави для перевірки у нього документів та після виявлення ознак алкогольного сп`яніння - для звернення до нього з вимогою пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім цього, як встановлено із відеозапису наданого до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він вживав алкогольні напої та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду становив 0,60 проміле.

Згідно результатів проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager ALKOTEST 6810», тесту на алкоголь доданого до протоколу серії ДПР18 № 451374 від 24.06.2022 з зазначенням результату огляду на стан сп`яніння, який знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,60 проміле.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєного, підвищену небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 496,20 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд-

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Еліна Євгеніївна СІЛАНТЬЄВА