КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/953/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №212587 від 20 вересня 2021 року, ОСОБА_1 20 вересня 2021 року, керуючи автомобілем Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м.Києві по проспекту Паладіна у бік метро Академмістечко, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення із транспортним засобом MitsubishiLancer д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити .

Посилається на те, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом направлення SMSповідомлення, що суперечить вимогам статті 2722 КУпАП.

Окрім цього, зазначає, що згідно пункту 2 «Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMSповідомлення», затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73 текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS повідомлення лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення.

Зазначає, що не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та не мав змоги брати участь при розгляді справи, надати пояснення та вчасно дізнатись про винесення оскаржуваної постанови.

Просить поновити строк на оскарження постанови.

В судове засідання учасники пригоди не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Суд ухвалив розглянути справи за відсутності учасників ДТП.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, пердбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 в судове засідання по розгляду справи про адміністративне правопорушення не з`явився, копію оскаржуваної постанови від 15 листопада 2021 року отримав 13 січня 2022 року.

19 січня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга, яка була повернута 28.01.2022 року ОСОБА_1 з тих підстав, що відповідно до статті 294 КУпАП апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд.

01.02.2022 року ОСОБА_1 повторно подано апеляційну скаргу. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови, апеляційний суд уважає, що з метою забезпечення доступу до правосуддя необхідно поновити строк на подання апеляційної скарги.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР України:

водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 256 КУпАП визначено наступне:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зі змісту протоколу убачається, що він складений відносно ОСОБА_1 , у суті адміністративного правопорушення також вказаного про його вчинення ОСОБА_1 . Протокол надано для ознайомлення ОСОБА_1 . З даних протоколу убачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення буде здійснено у Святошинському районному суді міста Києва за викликом. Вказана обставина підтверджується підписом самого ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення.

З даних пояснень ОСОБА_2 наданих після ДТП, убачається, що останній рухався по проспекту Академіка Паладіна в лівій полосі, не порушуючи правила дорожнього руху зі швидкістю 45 км/год. Побачив як водій автомобіля Volkswagen JettaНОМЕР_1 почав виконувати маневр в ліву смугу без поворотників з опущеною вниз головою (дивився в телефон). Побачивши порушення, взяв лівіше та натиснув звуковий сигнал клаксону. Водій автомобіля VolkswagenJetta не відреагував і скоїв таран правої сторони автомобіля ОСОБА_2 .

З даних пояснень ОСОБА_1 , наданих після ДТП, убачається, що останній їхав у другій полосі, перестроювався у третю. По ходу руху здійснив зіткнення з автомобліем.

З відео файлу наданого ОСОБА_2 убачається, що ОСОБА_2 рухався на автомобілі Mitsubishi Lancerд.н.з. НОМЕР_2 у крайній лівій смузі руху. Водій ОСОБА_1 рухався на автомобілі Volkswagen Jettaд.н.з. НОМЕР_1 у центральній смузі руху. На відрізку часу з 00:55 автомобіль Volkswagen Jettaбез лівого покажчика повороту починає змінювати свою смугу руху на крайню ліву, у якій в цей час рухається ОСОБА_2 . Після цього автомобіль Volkswagen Jettaд.н.з. НОМЕР_1 скоює дотичний удар з автомобілем MitsubishiLancer д.н.з. НОМЕР_2 , який у цей час рухається у крайній лівій смузі.

Відповідно до частини 8 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Апеляційний суд вказує, що всі доводи апеляційної скарги, стосуються виключно порядку повідомлення учасника справи про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З даних протоколу убачається, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться у Святошинському районному суді міста Києва за викликом.

Окрім цього, матеріали справи містять довідку про доставку SMSповідомлення від 07.10.2021 року та телефонограму від 07 жовтня 2021 з даних яких убачається, що ОСОБА_1 особисто був повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

Вказана обставина не заперечувалась самим ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Таким чином, будучи обізнаним про дату, час та місце слухання, справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, не подав до суду будь-яких пояснень стосовно обставин адміністративного правопорушення, а також інших заяв чи клопотань.

Наведена поведінка учасника справи є такою, що направлена на затягування розгляду справи та дає підстави для висновку про незацікавленість особи у розгляді справи протягом розумного терміну.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи ОСОБА_1 в частині того, що він був не належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи спростовується матеріалами справи, отже такі доводи апеляційний суд розцінює це як намір ухилитися від відповідальності.

З огляду на викладене, апеляційний суд уважає, що доводами скарги не спростовується правильність установлених обставин справи та законність прийнятої постанови.

Керуючись статтями 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук