П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ВТФ «ЛЕО», водій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП:дані відсутні,

за ч. 4 ст. 164 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 21листопада 2022 року о 10 годині 24 хвилин в Білоцерківському районі, Київської області по автодорозі М-05 «Київ-Одеса» 78км., водій ОСОБА_1 здійснив переміщення пального ТТН №21-11/22-2Д від 21.11.2022року без задекларованої акцизної накладної в єдиному реєстрі акцизних накладних наданих на операції при здійсненні яких переміщується пальне (Бензин моторний UN1203) відповідно до вимог п.231.1, ст.231 Податкового кодексу України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому заперечив, вказавши, що він являється водієм, перевозить вантаж і несе відповідальність тільки за вантаж, до реєстрації відношення не має. Просив провадження по справі закрити за відсутності події і складу правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Борисенко А.М. в судовому засіданні вину свого підзахисного у вчиненні ним інкримінованого йому правопорушення за ч.4 ст. 164 КУпАП не визнав та пояснив, що ОСОБА_1 працює водієм та до його обов`язків не входить здійснення контролю щодо внесення відомостей про накладні до реєстру, ОСОБА_1 господарські діяльності з перевезення пального не здійснював, тобто, у даному випадку відсутній суб`єкт правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 164КУпАП. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності правопорушника, отримання від такої діяльності прибутку. Вважає, що в матеріалах справи відсутня така кваліфікуюча ознака господарської діяльності, як діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 164 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів які б свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, отримання від такої діяльності прибутку. Отже фактично докази перевезення порушником пального транспортним засобом, що не є акцизним складом як суб`єкта господарювання відсутні. Відповідно до наведеного, з посиланням на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 164 КУпАП, просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, представника-адвоката Борисенка А.М., дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, судом встановлено наступне.

Згідно ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як слідує зі змісту ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Враховуючи викладене слід зробити висновок, що суддя зобов`язаний розглянути справу про адміністративне правопорушення, щодо правопорушника, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення його до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП.

Окрім того, при ухваленні рішення суддя враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме поліцейський, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення та винуватості особи у його вчиненні, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

Згідно ч.4 ст.164КУпАП переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а" пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України, або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах, або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними,- тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією пального або спирту етилового та транспортних засобів.

Згідно пункту 9 розділу І Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС №656 від 04.08.2018 року, при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи:

1) при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки,- погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції в паперовій або за наявності технічної можливості в електронній формі, зразок якого наведено вдодатку 1до цих Правил.

2) при внутрішньому перевезенні небезпечних вантажів - копія договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів.

3) у випадках, передбачених ДОПНВ, на транспортній одиниці мають бути додатково такі документи: транспортний документ, передбачений розділом 5.4.1 додатка А до ДОПНВ.

У разі якщо кількість вантажу не дає можливості завантажити його повний обсяг в одну транспортну одиницю, складаються окремі транспортні документи або робляться копії єдиного документа на кількість завантажених транспортних одиниць.

На вантажі, що не можуть завантажуватися разом в один транспортний засіб через заборону їх сумісного завантаження, обов`язково виписуються окремі транспортні документи.

Інформація, яка має зазначатися у відповідних випадках у транспортному документі, свідчить про небезпеку вантажу. Ця інформація, передбачена положеннями розділів 3.5.6, 5.4.1, підрозділами 5.5.2.4, 5.5.3.7.1 та спеціальними положеннями глави 3.3 додатка А до ДОПНВ, зазначається в товарно-транспортній накладній або додається до неї;

свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, передбачене розділом 9.1.3 додатка B до ДОПНВ, на кожну транспортну одиницю або транспортний засіб, що входить до її складу, зразок якого наведено в додатку 2 до цих Правил (свідоцтво має бути стандартного формату А4 (210 х 297 мм), білого кольору з рожевою діагональною смужкою);

ДОПНВ-свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі (далі - свідоцтво ДОПНВ про підготовку водія), передбачене розділом 8.2.1 додатка B до ДОПНВ;

письмові інструкції, передбачені розділом 5.4.3 додатка А до ДОПНВ.

Письмові інструкції зберігаються в кабіні транспортного засобу в легкодоступному місці. Автомобільний перевізник забезпечує ознайомлення водіїв, які беруть участь у перевезенні, із змістом письмових інструкцій та належне виконання ними зазначених інструкцій;

свідоцтво про завантаження контейнера / транспортного засобу, передбачене розділом 5.4.2 додатка А до ДОПНВ, порядок заповнення і зміст якого наведено в додатку 4 до цих Правил.

Свідоцтво про завантаження контейнера/транспортного засобу може бути додано до транспортного документа. У цьому разі в транспортному документі зазначається, що завантаження контейнера проведено відповідно до встановлених на морському транспорті вимог, а також зазначаються відомості про особу, відповідальну за завантаження контейнера.

Для переносних цистерн та контейнерів-цистерн свідоцтво про завантаження контейнера/транспортного засобу не вимагається;

документ, що посвідчує особу, з фотографією для кожного члена екіпажу;

копія документа, виданого компетентним органом, із зазначенням умов перевезення, якщо це вимагається відповідно до підпунктів «с» або «d» підрозділу 5.4.1.2.1 або підрозділу 5.4.1.2.3.3 додатка А до ДОПНВ.

Як вбачається з наведеної інструкції, паперова форма акцизної накладної на вантаж не входить до переліку документів, які водій зобов`язаний мати при собі, здійснюючи перевезення небезпечного вантажу.

Окрім цього, як вже зазначалося, частина 4 ст.164КУпАП передбачає відповідальність за переміщення пального транспортними засобами, не зазначеними у акцизній накладній, а не за перевезення таких вантажів без її наявності.

Тобто, фабула правопорушення, вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №245682 від 21.11.2022 року, в частині здійснення ОСОБА_1 перевезення без зареєстрованої акцизної накладної, не відповідає фабулі, визначеній в ч.4 ст.164 КУпАП.

Вказана обставина, станом на час розгляду справи, виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.164КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 294КпАП України суд

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. П. Шовкопляс