ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/4180/22 Головуючий в 1 інст. Крамаренко І.А.
Провадження № 33/807/595/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Вертелецької Т.В., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Вертелецької Т.В. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 04.07.2022 о 09-00 год. водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Запоріжжі, о. Хортиця, А18Т-0806, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу Алкотестер «Драгер 6820». Результат позитивний 0,69% проміле, тест № 1566. Від керування ТЗ відсторонений, шляхом паркування без порушення ПДР, про повторність попереджений. Чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Вертелецька Т.В. вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на відеозаписі працівники поліції не зазначили жодних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , тобто підстав для пропозиції пройти огляд у працівників поліції не було. Вказані обставини судом першої інстанції не були враховані належним чином.

Також вказує, що працівники поліції не інформували ОСОБА_2 про можливість пройти огляд у медичному закладі, як і не було пропозиції пройти огляд саме в медичному закладі.

Під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення не було роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначає, що відеозаписи не є безперервними, як того вимагають вимоги національного законодавства. Наявні у матеріалах справи відеозаписи фіксують лише відсутність повної відеофіксації.

Зазначає, що відеозаписи не фіксують рух автомобіля чи зупинки транспортного засобу.

В акті огляду не зазначено, коли цей акт складено, немає а ні дати, а ні часу його складання. Другий екземпляр не складався і не видавався.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши в судовому засідання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи зміст матеріалів справи про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_2 , встановлено, що йому інкримінується порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №067607 (а.с.1), яким ОСОБА_2 звинувачено в тому, що він 04.07.2022 о 09-00 год. керував ТЗ ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Запоріжжі, о. Хортиця, А18Т-0806, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу Алкотестер «Драгер 6820». Результат позитивний 0,69% проміле, тест № 1566; направленням водія на огляд та актом огляду (а.с.3; 5), якими встановлено, що ОСОБА_3 мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Огляд ОСОБА_3 пройшов на місці зупинки; роздруківкою з «Драгер 6820» (а.с.4), якою встановлено, що ОСОБА_3 під час події перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,69 проміле); оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.8), яким встановлено, що ОСОБА_3 дійсно пройшов огляд на стан сп`яніння. Вказав, що вживав алкогольні напої на передодні події. Огляд на визначення сп`яніння показав позитивний результат 0,69 проміле, результати огляду ОСОБА_3 не оспорював.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо), ОСОБА_4 чи його захисник до суду не надали.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції вважає, що вони є необґрунтованими з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій. З відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_2 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого, ОСОБА_3 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою «Драгер». Результат огляду позитивний 0,69 ‰ ОСОБА_3 повідомив працівникам поліції, що з результатом згодний.

При цьому, жодних заперечень з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП або незгоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу " ОСОБА_5 не висловлював.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП також відсутні будь-які заперечення та пояснення ОСОБА_2 .

Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всі законні вимоги щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - з переглянутого відеозапису виявлено не було.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_2 при проходженні ним огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_2 . Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити ставлення ОСОБА_2 до вчиненого ним правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Таким чином, доводи апелянта проте, що у працівників поліції були відсутні підстави для проведення огляду є безпідставним та таким, що лише свідчить про таку позицію захисту від висунутого обвинувачення.

Щодо відсутності пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд наголошує наступне.

Відеозаписом події встановлено, що після оголошення результатів огляду на місці зупинки ОСОБА_3 погодився з такими висновками, а тому не було підстав для проходження огляду в медичному закладі.

Вказане підтверджується, як відеозаписом події, так і особистим підписом ОСОБА_2 у акті огляду (а.с.5).

Суд апеляційний суд також відхиляє доводи з приводу того, що відеозаписи не є доказами в справі, оскільки вони не були безперервними та зазначає наступне.

Враховуючи обставини справи, вказані відеозаписи автоматично не можуть визнаватись недопустимими доказами, оскільки на них чітко зафіксовано обставини події, поведінку ОСОБА_2 процедуру проходження ним огляду на визначення стану сп`яніння.

Суд відхиляє цей аргумент також з тих мотивів, що визнання недопустимим вагомого доказу, який фіксує повну картину розвитку подій через недотримання принципу безперервності лише в один момент часу, про який не заявлено, що він приховує важливі обставини, є занадто формальним підходом і суперечить суті права на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, висновків суду не спростовують та не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Вертелецької Т.В., залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/4180/22