Справа № 369/5634/22
Провадження № 3/369/4146/22
ПОСТАНОВА
Іменем України

26.09.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Чумака В. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з БПП в с. Чайки УПП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065963, 21 червня 2022 року о 00:20 год., водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Toyota Corolla», днз НОМЕР_2 , вул. Авіаконструктора Антонова, 2 в с. Чайки Бучанського району Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася під відеозапис на нагрудну камеру патрульного.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у порушенні п. 2.5 ПДР України не визнала та пояснила, що не керувала транспортним засобом, а спала в ньому, оскільки була комендантська година. В цей час до неї підійшли працівники поліції, які не представилися та попросили надати документи і відкрити автомобіль для проведення його поверхневого огляду. При огляді автомобіля працівники поліції виявили в неї у багажнику звичайний ніж та викликали інший патруль для його вилучення і оформлення матеріалів, при цьому погрожуючи, більше нічого вони в авто не знайшли, виявлений ніж викрали. Також пояснила, що при спілкуванні з нею працівники поліції не роз`яснили їй її прав та обов`язків, процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння та почали схиляти її продути якийсь прилад вже з розпакованою трубочкою, хоча вона наполягала на відвезенні її до закладу охорони здоров`я. Стверджувала що при цій розмові були присутні свідки, які можуть це підтвердити. Також вказала, що в подальшому погодилася пройти такий огляд на місці, однак працівники поліції їй відмовили та вказали, що вже пізно і склали протокол про адміністративне правопорушення щодо неї. При оформлені матеріалів поліцейські вказали невірно місце подій, а саме вказали вул. Авіаконструктора Антонова, 2, с. Чайки, а фактично події відбувалися на вул. Пушкіна, с. Перопавлівська Борщагівка. Стверджувала, що їй не було вручено жодного направлення до закладу охорони здоров`я. Тому враховуючи наведені обставини просила суд провадження у справі щодо неї закрити.

У свою чергу захисник Чумак В. В. в інтересах водія ОСОБА_1 , звернувся до суду з клопотанням про виклик та допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Клопотання захисника про допит свідків судом задоволено в повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що того дня, в ніч з 20 червня на 21 червня 2022 року повертався зі служби, працює інструктором у військовій частині та помітив свою знайому ОСОБА_1 , яка є волонтером, при спілкуванні з працівниками поліції. Ці події відбувалися неподалік блокпосту та магазину Новус, по вул. Пушкінська в с. Перопавлівська Борщагівка Бучанського району Київської області. Автомобіль ОСОБА_1 стояв припаркований з вимкненим двигуном на островці безпеки, не створюючи перешкоди для руху, при цьому ОСОБА_1 не мала жодних ознак сп`яніння. Він з нею поспілкувався декілька хвилин, щодо замовлення ліків для бійців та поїхав до себе додому.

Свідок ОСОБА_2 будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_1 , оскільки проживають в одному ЖК. Так того дня він проїжджаючи блокпост помітив, як ОСОБА_5 спілкується з працівниками поліції, зупинився та був присутній при їх розмові. ОСОБА_1 просила працівників поліції відвезти її на огляд до закладу охорони здоров`я, однак їй відмовили. Коли вона вже погодилася пройти цей огляд на місці їй також відмовили та склали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому він ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявив. Ці події відбувалися по АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 та допитаних свідків захисник Чумак В. В. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дане клопотання мотивував тим що в діях останньої відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, яка полягає у керуванні транспортним засобом та відмові водія пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Матеріали справи № 369/5634/22, не містять відомостей про керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Більше того, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065963 від 21 червня 2022 року містить неправдиві відомості, а саме в частині адреси, де відбувалися події та часу, нібито зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом, наявним у матеріалах справи, поясненнями свідків та наданими до суду стороною захисту доказами. Тому просив суд його клопотання задовольнити та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , заслухавши пояснення свідків, дослідивши клопотання захисника ОСОБА_6 та наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Крім того, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

За правилами частин 2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З аналізу наведеного вище слідує, що до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та який відсилає до інших нормативно-правових актів, оскільки норма є бланкетною, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Наказу МВС України, Міністерства охорони здоров`я України про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Разом з тим, у разі відмови водія від проходження огляду водія на місці та в закладі охорони здоров`я і наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах справи № 369/5634/22, відсутні докази на підтвердження обставин, які вказують про керування ОСОБА_1 , автомобілем «Toyota Corolla», днз НОМЕР_2 , 21 червня 2022 року о 00:20 год., по вул. Авіаконструктора Антонова, 2 в с. Чайки Бучанського району Київської області.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що автомобіль «Toyota Corolla», днз НОМЕР_2 , стоїть припаркований на узбіччі, з вимкненим двигуном. При цьому, факт керування транспортним засобом відповідно руху та його зупинення працівниками поліції на відеозаписі не зафіксовано. А саме, відеозйомка подій розпочинається о 00:18 год. 21 червня 2022 року, проте як зазначено у протоколі серії ААБ № 065963 від 21 червня 2022 року, автомобіль «Toyota Corolla», днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції 00:20 год. 21 червня 2022 року, що містить суттєві розбіжності. При цьому факт зупинення автомобіля в цей час не зафіксовано. В цей час ОСОБА_1 стоїть на узбіччі та спілкується з працівниками поліції.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Більше того, з наявного у матеріалах справи відеозапису не вбачається відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager», у встановленому на місці подій. При цьому з боку працівників поліції не було пропозиції останній пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, наявне у матеріалах справи письмове направлення до закладу охорони здоров`я останній, з її слів, не вручено, що є суттєвим порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

При цьому, ч. 5 ст. 266 КУпАП, чітко передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Звідси, дії ОСОБА_1 , не охоплюються об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно виключає склад цього адміністративного правопорушення та дає підстави для закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.

При цьому, рапорт працівників поліції в даному випадку суд не бере до уваги, як доказ у справі, оскільки враховуючи практику Верховного Суду, працівник поліції є зацікавленою особою в розгляді справи, а рапорт є внутрішнім службовим документом, тому він не може бути беззаперечним доказом у справі.

Щодо письмового зобов`язання ОСОБА_1 , про залишення вищевказаного транспортного засобу на місці зупинки з дотриманням ПДР України, суд визнає його недопустимим доказом у цій конкретній справі, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 писала його під диктовку працівників поліції та погрозою забрати її автомобіль. При цьому остання, у судовому засіданні стверджувала, що не розуміла наслідків такого зобов`язання, які не були їй роз`яснені працівниками поліції та боялася, що відберуть її авто.

За таких обставин, вислухавши пояснення учасників по справі, дослідивши клопотання захисника та наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника Чумака В. В. підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставлять у вину ОСОБА_1 , оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065963 від 21 червня 2022 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак