Справа № 346/3047/22
Провадження № 3/346/2065/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол полягали у тому, що 27 липня 2022 року о 01 годині 01 хвилин, в місті Коломия, Івано-Франківської області по вулиці Хмельницького, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер 6820, що підтверджується тестом № 4173 від 27.07.2022 року о 01 год. 23 хв., результат огляду становить 0.55 проміле. Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху, а за це передбачена адміністративна відповідальність ч.1 статті 130 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_1 та його захисника. ОСОБА_1 категорично заперечив, що керував автомобілем у стані сп`яніння. Та додав, що: тест на приладі Драгер №6820, як це вказано у протоколі, він не проходив, він проходив тест на іншому приладі Драгер: №6810, результат тесту якого у вигляді роздрукованої квитанції ні йому, ні суду не надано, як і свідоцтво про повірку такого засобу. Разом з цим, надана ОСОБА_1 для проходження тесту трубка від Драгеру №6810, вже була розпакованою і вставленою у прилад, а пробне тестування приладу із цією трубкою на підтвердження правильності його роботи, зокрема на наявність нульового значення промілле у повітрі трубки, у його присутності не проводилось. Тож, як огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським, так і його результати, не є належними доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. У зв`язку із чим справу слід закрити.

Оцінка і висновки суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, в силу положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП будь-яким адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, в тому числі й передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Тож відсутність в діянні конкретної людини будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

При цьому суд враховує, що за положеннями частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А згідно з частиною 2 цієї статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Отже, саме на поліцейського, який склав протокол покладено обов`язок збирання і подання суду, у визначеному законом порядку, доказів вчинення конкретною людиною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто наявність в її діянні усіх чотирьох елементів складу цього правопорушення, в тому числі й наявність об`єктивної сторони, яка полягає у керуванні конкретною людиною транспортним засобом, у стані сп`яніння.

І оскільки частина 1 статті 130 КУпАП не визначає умови визначення і підтвердження стану сп`яніння людини при керуванні нею транспортним засобом, суд застосовує положення статті 266 КУпАП, які визначають загальні умови встановлення поліцейським стану сп`яніння: особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (частина 1); огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина 2); проведення огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 6).

Тому суд зобов`язаний і застосовує "Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 за яким: огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2); огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом (пункт 3); результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5); водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6).

А враховуючи вказані положення суд застосовує і положення пункту 6 Розділу Х "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої Наказом МВС України за №1395 від 07 листопада 2015 року за якими: у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

І з урахуванням вказаних вище нормативно-правових положень, суд відзначає, що надані йому докази, у їх сукупності (зокрема: протокол - а.с.1; аудіовідеозапис події - а.с.12; Акт огляду на стан сп`яніння - а.с.5; результат тесту - а.с.7; свідоцтво про повірку газоаналізатора Alcotest №6810 - а.с.8) прямо вказують на те, що:

- ОСОБА_1 27 липня 2022 року о 01 годині 01 хвилин, в місті Коломия, по вулиці Хмельницького, дійсно керував автомобілем;

- встановлення ознак алкогольного сп`яніння відбулось поліцейським самостійно, і доказів того, що вони ним озвучувались ОСОБА_1 - відсутні. І переглянувши наданий суду аудіовідеозапис, суд не переконаний у їх наявності, а свідки поліцейським не залучались;

- поліцейський чітко і однозначно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, зокрема газоаналізатору Alcotest №6810, а не 6820, і ОСОБА_1 погодився на проходження огляду із застосуванням саме такого засобу;

- під час проходження ОСОБА_1 вказаного огляду, поліцейський застосував технічний засіб аудіо-відеозапису, матеріали якого у вигляді аудіо-відеозапису події долучено до протоколу, але він не є повним та не є безперервним, а свідки, із неповідомлених суду причин, не залучались. Проте аудіовідеозаписом, який надано суду підтверджується, що надана ОСОБА_1 для проходження тесту трубка від Драгеру, вже була розпакованою і вставленою у прилад, а пробне тестування приладу із цією трубкою на підтвердження правильності його роботи і наявності нульового значення промілле у повітрі трубки, у його присутності і безпосередньо перед проходженням ним тесту, дійсно не проводилось;

- доказова база, надана суду поліцейським, не містить Акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціального технічного засобу: газоаналізатор Alcotest 6810 та згоди ОСОБА_1 із його результатом, а також свідоцтва про повірку цього приладу і роздрукованої квитанції із результатом тесту, пройденого ОСОБА_1 за допомогою такого засобу, який би показував перевищення 0,2 промілле, рівня алкоголю у крові;

- натомість, протокол про адміністративне правопорушення, складений на ОСОБА_1 через те, що стан його алкогольного сп`яніння був встановлений приладом Драгер №6820, але суду не надано будь-яких доказів того, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , із застосуванням саме такого приладу, як це передбачено вказаними вище правовими актами, дійсно був проведений поліцейським на місці зупинки або із застосуванням поліцейським технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків), що результатом такого огляду стало встановлення стану сп`яніння, і з таким результатом ОСОБА_1 погодився.

Як вже вказувалось, частина 6 стаття 266 КУпАП імперативно вимагає аби огляд на стан сп`яніння проводився в порядку, передбаченому КМУ. Тобто у "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103. А він, як вже вказувалось, передбачає, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом (пункт 3); результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5); і тільки згода водія транспортного засобу з результатами його огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням технічних засобів, є підставою для його притягнення до відповідальності (пункт 5).

В іншому випадку, проведення огляду особи на стан сп`яніння з порушенням таких умов, бо вони передбачені Кабінетом Міністрів України, є оглядом на стан сп`яніння, що проведений з порушенням вимог частини 6 статті 266, і такий огляд вважається недійсним, оскільки це прямо передбачено частиною 5 статті 266 КУпАП.

Отже, огляд на стан сп`яніння, проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням технічних засобів, є належним, тільки якщо його було проведено у належний спосіб та із результатом такого огляду погодилась людина, яку було оглянуто. Зокрема, якщо огляд на стан сп`яніння, проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, із фіксацією такого огляду аудіо-відеозаписом або із залученням свідків.

Але у цій справі, суд не забезпечено жодними доказами того, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 дійсно був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням приладу Драгер №6820, що саме на ньому, і саме ОСОБА_1 пройшов тест, який показав 0,55 проміле, як це вказано у протоколі, і що він погодився з його результатом.

Ні свідків, ні аудіовідеозапису огляду на такому приладі суду не надано. Пункт 7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, прямо вказує на те, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Тож з цієї підстави, суд не може прийняти рапорти поліцейських (а.с.10,11), як докази наявності вказаних вище фактів.

Отже, оскільки поліцейським проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 з істотним порушенням положень частини 6 статті 266 КУпАП, такий огляд на підставі частини 5 статті 266 КУпАП є недійсним, а поліцейський не забезпечив суд належними доказами знаходження ОСОБА_1 у стані сп`яніння. І як наслідок, поліцейський не довів вчинення 27 липня 2022 року ОСОБА_1 діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки поліцейським не доведено належними, достовірними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 122-4,124,130,221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Суддя Коваленко Д. С.