Номер провадження: 33/813/1381/22
Номер справи місцевого суду: 502/406/22
Головуючий у першій інстанції Балан М. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Дубрянської Н.О., адвоката Горб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 15 червня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 15 червня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 13.03.2022 року о 12:10 год. на автодорозі Т-16-30 (19 км) Струмок-Шевченкове-Кілія, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки «ГАЗ-3110», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків під відеозапис.

Не погоджуючись з постановою Кілійського районного суду Одеської області від 15 червня 2022 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)судом першої інстанції не було вивчено матеріали справи, не було заслухано пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності;

2)якщо особа відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, працівник поліції не може одразу скласти протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закон покладає на працівника поліції обов`язок запропонувати пройти огляд а стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Крім того, проходження огляду у медичному закладі пропонується не тільки усно, а й шляхом вручення водієві письмового направлення і тільки після відмови проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі працівник поліції має право скласти протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

3)ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак працівником поліції не було запропоновано пройти такий огляд.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Горб С.А., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР №501096 від 13.03.2022 року з якого вбачається, що 13.03.2022 року о 12:10 год. ОСОБА_1 на автодорозі Т-16-30 (19 км) Струмок-Шевченкове-Кілія, керував транспортним засобом марки «ГАЗ-3110», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Відмова була зафіксована спеціальними технічними засобами відеозапису, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що пояснення надасть в суді під час розгляду справи;

-рапорт інспектора СРПП ВП№1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції з якого вбачається, що 13.03.2022 року о 12:10 год. він знаходився на службі на блокпосту, який розташований на автодорозі Т-16-30 (19км) із забезпечення реалізації правового режиму воєнного стану на території Одеської області згідно розпорядження Голови Одеської ОВА. Інспектором СРПП ВП№1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області спільно з представниками територіальної оборони Ізмаїльського району було зупинено транспортний засіб ГАЗ 3110, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який не доїхав до блокпоста метрів 30, почав вести себе підозріло, на вимогу військовослужбовця територіальної оборони Ізмаїльського району зупинитися не відреагував та продовжив рух в зворотному напрямку. Зазначений автомобіль був затриманий шляхом переслідування та утворення штучного затору. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у інспектора СРПП ВП№1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області виникли підстави вважати, що водій знаходиться з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови., у зв`язку із чим на місце пригоди було викликано наряд ГРПП для оформлення адміністративних матеріалів. Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП;

-письмові пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що 13.03.2022 року о 12:10 год. він перебував на блок посту на автодорозі Т-16-30 (19 км) Струмок-Шевченкове-Кілія, так як перебуває в територіальній обороні Кілійської громади, в цей час до блок посту зі сторони с. Шевченкове під`їхав автомобіль марки ГАЗ 3110, державний номерний знак НОМЕР_1 , водію був наданий сигнал, щоб він ближче під`їхав до блокпосту. Після чого водій транспортного засобу ГАЗ 3110, державний номерний знак НОМЕР_1 раптово почав здійснювати маневр розвороту, старший поста - співробітник поліції сказав ОСОБА_2 , щоб він поїхав за автомобілем ГАЗ 3110 та зупинив його шляхом блокування. Коли транспортний засіб ГАЗ 3110 було зупинено, до нього підійшли ОСОБА_2 із старшим поста, в автомобілі сидів водій, коли він вийшов з автомобіля то вони побачили, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, після чого було повідомлено поліцію;

-довідки з яких вбачається, що ОСОБА_1 , згідно облікових даних підсистеми «Адмінпрактика» повторності порушення на протязі року за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має. ОСОБА_1 , отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 ;

-відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 13.03.2022 року о 12:10 год. на автодорозі Т-16-30 (19 км) Струмок-Шевченкове-Кілія біля блок посту, було зупинено водія транспортного засобу «ГАЗ-3110», державний номерний знак НОМЕР_1 . Як пояснив водій ОСОБА_1 він їхав до кума, проїхав свій поворот, тому розвернувся біля блок посту та поїхав назад, після чого його було підрізано та зупинено. На питання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої після того як його зупинили, він відповів, що ні. Потім працівник поліції сказав, що працівники поліції, які його зупинили, повідомили, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 сказав, що так, він вживав алкоголь. Потім працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 відмовився з підстав того, що він і так повідомив, що він вживав алкогольні напої, потім повідомив, що причиною його зупинки було те, що він перед блок постом розвернувся. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 те, що у відповідності до закону, він повинен запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а якщо водій не згоден пройти такий огляд, то запропонувати поїхати до медичного закладу. Працівником поліції декілька разів пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або проїхати до медичного закладу, на що останній відмовився.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 13.03.2022 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Отже посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що якщо особа відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, працівник поліції не може одразу скласти протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закон покладає на працівника поліції обов`язок запропонувати пройти огляд а стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Крім того, проходження огляду у медичному закладі пропонується не тільки усно, а й шляхом вручення водієві письмового направлення і тільки після відмови проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі працівник поліції має право скласти протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються дослідженим відеозаписом.

Також не знайшли свого підтвердження і посилання на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак працівником поліції не було запропоновано пройти такий огляд.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, дані про який внесені у протокол про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Між тим, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено одночасну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 13.03.2022 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Інших доводів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, внаслідок чого розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кілійського районного суду Одеської області від 15 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова