ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6991/21 Головуючий в 1 інст. Філіпова І.М.
Провадження № 33/807/509/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , його захисника адвоката Горобієвського С.О., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 5 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол ДПР18 № 411230 про адміністративне правопорушення, згідно якого 05.09.2021 року о 01:45 год. в м. Запоріжжі, по вул. Дніпровське шосе 26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «mitsubishi outlander», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Відмова була зафіксовано нагрудною камерою поліцейського. Від керування транспортного засобу відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню

Скаргу обґрунтовує тим, що під час події він не здійснював керування транспортним засобом.

Апелянт наголошує, що у день та час, які зазначені у протоколі, він вийшов до свого автомобіля, який був у дворі для того, щоб забрати сумку з документами, яку він забув у машині. Через деякий час до нього звернулися працівники поліції, які попросили документи та декілька часів намагались, відносно нього скласти безліч протоколів про правопорушення.

Просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження через те, що справа була розглянута без його участі.

Також просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника адвоката Горобієвського С.О., перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає наступне.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки відомості, щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи 30.09.2021 року в матеріалах справи відсутні, в судовому засіданні він участі не брав, відсутні в матеріалах справи також і відомості про отримання апелянтом копії постанови суду відносно нього.

Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу правовляддя, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , його захисника адвоката Горобієвського С.О., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №411230 (а.с.1), яким звинувачено ОСОБА_1 в тому, що він 05.09.2021 року о 01:45 год. в м. Запоріжжі, по вул. Дніпровське шосе 26 керував транспортним засобом «Мitsubishi Оutlander», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Відмова була зафіксовано нагрудною камерою поліцейського. Від керування транспортного засобу відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Переглядаючи матеріали справи, можливо встановити, що викладене в протоколі обвинувачення доводиться такими доказами: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР (а.с.4-5), з яких вбачається, що під час події у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску, який містить відеозаписи події (а.с.8).

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського (а.с.3), в якому зазначено, що під час несення служби було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Апеляційний суд відхиляє повністю доводи апелянта, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що під час судового засідання в суді першої інстанції були спростовані.

Зокрема доводи, ОСОБА_1 з приводу того, що він не здійснював керування вищевказаним автомобілем.

Так, відеозаписом під найменуванням «video_2021-09-05_08-36-12» встановлено, що працівники поліції здійснювали патрулювання місцевості. Під час виконання вказаних обов`язків, транспортний засіб марки «Mitsubishi Оutlander» виїхав заднім ходом з двору перед патрульним автомобілем, обладнаним відео реєстратором, тим самим створивши аварійну ситуацію.

Відеозаписом під найменуванням «video_2021-09-05_08-36-35» зафіксовано, що транспортний засіб марки Mitsubishi outlander д.н.з. НОМЕР_1 намагався в супереч вимогам працівникам поліції покинути місце.

Відеозаписами під найменуванням «video_2021-09-05_08-36-39», «video_2021-09-05_08-36-59» зафіксовано, що за кермом транспортного засобі під час події перебував ОСОБА_1 .

Апеляційний суд аналізуючи вищенаведені відеозаписи дійшов до висновку, що водієм під час події був ОСОБА_1 .

Версія ОСОБА_1 , що під час події він не здійснював керування є лише способом ухилитися від відповідальності за скоєне протиправне діяння.

Згідно довідки ОСОБА_1 має правовий статус спеціального суб`єкта водія, що підтверджується посвідченням водія.

Згідно п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився, шляхом казуїстики тлумачення вимог національного законодавства намагався спотворити адміністративну процедуру та ухилитись від відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про дотримання прав і свобод працівниками поліції під час події.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а такожстатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч. 1 ст. 130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта і захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/6991/21