Справа №-613/244/22 Провадження №-3/613/117/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Сеник О.С., за участю секретаря судового засідання Вохмінцевої А.В., захисника Тризни Є.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у протоколі від 13.04.2022 серії ААБ № 319044, 13.04.2022 о 21 год. 20 хв. у м. Богодухові на пл. Соборності, 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я КНП «Богодухівська ЦРЛ» водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Тризна Є.М. у поданих до суду письмових запереченнях на протокол та у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає у повному обсязі. Зазначив, що працівники поліції не мали підстав вимагати проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки останній не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Як зазначив ОСОБА_1 у письмових поясненнях, наданих працівникам поліції, та як він неодноразово зазначав усно під час спілкування з останніми, він не рухався на автомобілі, на площі Соборності у м. Богодухові він не був зупинений працівниками поліції, а стояв і чекав дружину, щоб вона його забрала. Стверджує, що наданий до матеріалів справи відеозапис не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки не фіксує факту керування ним транспортним засобом, з цього відеозапису не вбачається, яким чином поліцейський зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та яким чином встановив наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Натомість, виходячи зі змісту відеозапису, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції був адекватним, нестійкої ходи, вираженого тремтіння пальців рук або порушення мови у нього не зафіксовано. Вказав, що на відеозаписі зафіксовано два різних місця АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , яке є місцем фактичного проживання ОСОБА_1 .. При цьому, в обох випадках ОСОБА_1 знаходиться поза межами автомобіля, а на вул. Чалого, 11 у м. Богодухів відеозаписом зафіксовано дружину ОСОБА_1 , яка і перегнала автомобіль на місце проживання. Вказаний відеозапис не містить повної фіксації процедури розгляду адміністративного матеріалу, та не є безперервним, як це передбачено Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/3299 (далі по тексту Інструкція № 1026) (відеозапис містить 18 фрагментів, які, на думку захисника, мають ознаки монтажу та не дають можливості встановити фактичний розвиток подій). При цьому, незважаючи на недоліки відеозапису, поліцейським не було залучено свідків для фіксації своїх дій при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Відмітив, що у протоколі серії ААБ № 319044, наявному в матеріалах справи, місцем вчинення правопорушення зазначено м. Богодухів, пл. Соборності, 2, однак, на цьому місці факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано, докази його зупинки на цьому місці за порушення ним комендантської години в матеріалах справи відсутні. Крім того, на запитання поліцейського, чи бажає ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння останній відповідає, що не знає, однак, інспектор цим скористався і розцінив таку відповідь як категоричну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, після того, як протокол відносно ОСОБА_1 вже було складено, поліцейський, ознайомлюючи ОСОБА_1 зі змістом протоколу, зачитує іншу адресу вчинення правопорушення та іншу адресу складення протоколу м. Богодухів, вул. Чалого, 11, що свідчить про ознаки внесення виправлень до протоколу. Враховуючи викладене, вважає, що наявний в матеріалах справи протокол не є належним і допустимим доказом, та у сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи, не доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вимогами статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала, зокрема, транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).

Відповідно до пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (далі по тексту - Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п. 3 Порядку № 1103 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (п. 4 Порядку № 1103).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.6 Порядку № 1103).

За приписами п. 8 Порядку № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні приписи містять пункти 2, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі по тексту Інструкція).

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Враховуючи викладене, статтею 266 КУпАП, Порядком № 1103 та Інструкцією передбачено порядок дій працівника поліції щодо проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння проходження водієм огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, у разі незгоди водія проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а в разі, якщо водій не погоджується на жоден із цих варіантів складення протоколу за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, підставою для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Богодухівська ЦРЛ».

Разом з тим, факту керування автомобілем ОСОБА_1 та його зупинки наданим відеозаписом не зафіксовано.

Вказаний відеозапис складається з 18 фрагментів, які частково накладаються один на інший (дублюються).

З дослідження вказаних фрагментів у хронологічному порядку (наскільки це було можливо), судом встановлено, що відеозапис розпочинається 13.04.2022 о 21 год. 05 хв. з моменту спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, при цьому, ОСОБА_1 знаходиться поза межами автомобіля. Як пояснив захисник, ці події відбуваються на площі Соборності у м. Богодухів. Поліцейські оглядають та фотографують документи ОСОБА_1 , при цьому, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння йому ніхто не пропонує.

Далі відеозапис переривається і продовжується 13.04.2022 о 21 год. 50 хв. вже в іншому місці, як пояснив захисник на вул. Чалого, 11 у м. Богодухові, де фактично проживає ОСОБА_1 .. Яким чином ОСОБА_1 разом з працівниками поліції та зі своїм автомобілем опинився на вул. Чалого з площі Соборності відеозапис відповідних відомостей не містить. Поліцейський зауважує, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння почервоніння обличчя, нестійка хода, тремтіння пальців рук, та пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 заперечує факт керування автомобілем та відповідає, що не знає, чи буде проходити огляд, вказуючи, що підстави для цього відсутні, оскільки він не керував транспортним засобом, а стояв, чекаючи свою дружину, яку він викликав по телефону. Поліцейський зазначає, що така відповідь ОСОБА_1 буде розцінена як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння та порушення вимог п.2.5 ПДР. Далі розпочинається складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вказане місце (двір житлового двоповерхового будинку), виходячи зі змісту відеозапису, не є місцем зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , тому пропонування йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в цьому місці (тим більше за відсутності очевидних доказів керування автомобілем ОСОБА_1 ) не є належним виконанням поліцейським вимог ст.266 КУпАП, Порядку № 1103 та Інструкції.

Крім того, на відеозаписі ОСОБА_1 неодноразово пояснює, що на площі Соборності він стояв і чекав дружину, яка повинна була забрати його додому, про що зазначено також у його письмових поясненнях, наданих працівникам поліції. Відеозаписом, який проводиться по вул. Чалого, 11 у м. Богодухові, зафіксовано дружину ОСОБА_1 ..

Враховуючи викладене, наданий працівниками поліції відеозапис не доводить факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та лише підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а на площі Соборності чекав дружину, яка повинна була доставити його на місце проживання.

Наданим відеозаписом охоплено лише процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить частину процесуальної послідовності проходження процедури огляду на стан сп`яніння складення протоколу.

Слід відмітити, що частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме відповідно до встановленого порядку.

Разом з тим, надані докази не підтверджують відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, Порядком № 1103 та Інструкцією та не вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

При цьому, суд відмічає, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський, ознайомлюючи ОСОБА_1 зі змістом протоколу шляхом зачитування його вголос, оголошує адресу вчинення правопорушення та адресу складення адміністративного протоколу АДРЕСА_2 . На це ОСОБА_1 заперечує, вказуючи, що поліцейські підійшли до нього на площі Соборності.

Однак, у протоколі серії ААБ № 319044 від 13.04.2022, наявному в матеріалах справи, зазначена інша адреса місця вчинення правопорушення та інша адреса складення протоколу м. Богодухів, пл. Соборності, 2.

Отже, з урахуванням даних відеозапису, спростовується факт складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 319044 від 13.04.2022 на місці, яке зазначено у протоколі, а з огляду на відсутність у протоколі підпису порушника про ознайомлення зі змістом протоколу (зазначено «відмова»), такі розбіжності між протоколом та відеозаписом ставлять під сумнів факт ознайомлення ОСОБА_1 з тим протоколом, який наявний у матеріалах справи.

Враховуючи викладене, протокол серії ААБ № 319044 від 13.04.2022 не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини ОСОБА_1 , оскільки не фіксує факту відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, а також у зв`язку з порушенням працівниками поліції при складанні протоколу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших доказів, які б усували неточності, недоліки та розбіжності у протоколі та відеозаписі (пояснення свідків, докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення режиму комендантської години тощо), та підтверджували б обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не додано.

Безперервного відеозапису з моменту зупинки водія до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ дотримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (п. 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, п. 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» від 23 липня 2002 року).

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова водія транспортного засобу від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, не доведено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене вище, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Сеник