КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
Справа № 133/2477/22
провадження № 3/133/1804/22
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Хмільницького РВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , не працюючий, за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-
21.10.2022 до Козятинського міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 146397 від 14.10.2022, ОСОБА_1 , 12.10.2022 о 20:00 год в АДРЕСА_1 , ухилявся від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , 2012 р.н., що призвело до того, що 12.10.2022 о 10:00 год ОСОБА_2 залишив своє місце проживання та почав займатися бродяжництвом по с. Сигнал, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Обставини, відображені у протоколі, стосовно ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Так, протокол серії ВАВ № 146397 від 14.10.2022 складено за відсутності достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.
Зокрема, органом, який склав протокол не зазначено, яку саме винну поведінку проявив, та які дії вчинив ОСОБА_1 , які б свідчили про умисне ухилення з його боку від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дитини.
До матеріалів справи було надано рапорт працівника поліції № 5551 від 12.10.2022, який прийняв повідомлення, що надійшло зі служби 102, про те, що 12.10.2022 о 19:59 год за адресою АДРЕСА_1 , заявник повідомив, що зник син ОСОБА_2 , 12 років, останній раз бачив о 07:30 год, мобільного телефону немає, пішов з другом ОСОБА_3 . При виїзді на місце події, надійшла заява від ОСОБА_1 , про те, що телефонне повідомлення з приводу зникнення свого сина ОСОБА_2 не розглядати, оскільки син повернувся додому, жертвою злочину не став.
Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 12.10.2022 на ім`я начальника ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, полковнику поліції Р.Андрущаку, останній просив не розглядати телефонне повідомлення з приводу зникнення його сина, оскільки він повернувся додому не ушкоджений, жертвою злочину не став.
Згідно пояснень ОСОБА_1 від 12.10.2022, 12.10.2022 близько 07:30 год останній пішов на тимчасові підробітки в м. Козятин, а діти залишися дома самі, у зв`язку з воєнним станом, на дистанційному навчанні. Повернувшись додому, близько 18:00 год ОСОБА_1 виявив відсутність сина, пішов шукати його по селі, не знайшовши, зателефонував до поліції, які через декілька хвилин знайшли сина ОСОБА_4 цілим та неушкодженим.
Також в матеріалах справи містяться пояснення громадянина ОСОБА_5 від 12.10.2022, відповідно до яких, 12.10.2022 о 16:00 год до нього зателефонував товариш ОСОБА_6 та попросив привезти йому запасне колесо до трактора в с. Самгородок. Коли ОСОБА_5 привіз колесо до поворота в с. Лопатин, то біля ОСОБА_6 було двоє дітей з с. Титусівка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_6 пояснив, що хлопці поїхали покататися з ним на тракторі. Хлопці сказали, що їх батьки знають де вони знаходяться. Після цього ОСОБА_5 повіз їх додому в с. Титусівка. Коли привіз, дізнався що батько ОСОБА_4 , ОСОБА_1 повідомив поліцію про зникнення сина.
Крім того, до матеріалів справи додано копію паспорта ОСОБА_1 , а також копію свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якого вбачається, що його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .
Інших доказів, суду не надано.
Отже, на думку суду, відсутні докази того, що ОСОБА_10 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, за досліджених обставин справи суд не вбачає наявних доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, відсутній.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що останній не містить доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вище наведене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, стосовно гр. ОСОБА_1 , підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 184, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

05.12.22