Номер провадження 3/754/1910/22
Справа №754/4663/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2022 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Колегаєва С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2022 року о 20 год. 56 хв. в м. Києві по вул. Лаврухіна, 4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Cherry» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці із застосуванням приладу Alcotest 6820 №ARSL - 0310. Результати огляду 1,58%0.

Відповідальність за порушення п. 2.9 а ПДР України передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 28 травня 2022 року о 20 год. 56 хв. в м. Києві по вул. Лаврухіна, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Cherry Tiggo 5» д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечної дистанції та бокового інтервалу, у результаті чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , що стояв, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальним збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в порушенні вимог п. 13.1 ПДР України визнав, проте заперечив факт перебування в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Та зазначив, що опитавши його з приводу події працівники поліції почали займатись оформленням ДТП. Претензій до нього з приводу алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння в працівників поліції до нього не було. Також працівники поліції не говорили про те, що ними буде проводитись перевірка водіїв на стан сп`яніння. На місці події він дійсно був дуже схвильований через те, що потрапив у ДТП, а також через те, що як йому повідомили в нього буде вилучено посвідчення водія. Чекаючи поки працівники поліції оформляли на місці події матеріали ДТП і відчуваючи, що в цей день він вже не зможе керувати автомобілем через схвильований стан він відійшов від місця ДТП, придбав та вживав алкоголь. Після вживання алкоголю знову повернувся на місце події та чекав закінчення оформлення працівниками поліції матеріалів ДТП. Після закінчення оформлення ДТП працівник поліції покликав його до себе. Коли я підійшов, то працівник поліції мабуть помітивши, що я вжив алкоголь запитав мене чи не вживав я алкогольні напої. Він не заперечував та повідомив працівнику поліції, що після того як його опитали з приводу ДТП і працівники поліції почали займатись оформленням ДТП він відлучався від місця події та вжив алкоголь. Після його добровільного зізнання, працівник поліції змінив свою тактичну поведінку та почав безпідставно звинувачувати в тому, що перед та на момент ДТП він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що не відповідало дійсності.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Як зазначено у статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

З протоколу про адміністративне припорошення серії ААД №151681 вбачається, що ОСОБА_1 28.05.2022 року о 20 год. 56 хв. в місті Києві по вул. Лаврухіна, 4, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,58%0.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;.

З диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність наступає за: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 він не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, а вживав алкоголь вже після ДТП та надання пояснень з приводу дорожньо-транспортної пригод. Погодився пройти огляд із застосуванням алкотестера Драгер. Оскільки не вважав, що вживання алкоголю після ДТП є порушенням, та крім того поліцейським вже було складено всі необхідні документи, а за кермо цього дня вже не планував сідати.

Крім того, огляд на стан сп`яніння з використанням алкотестера був проведений без свідків.

Свідки відіграють вкрай важливе місце під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки їх показання можуть підтвердити порушення встановлені нормативно-правовими актами.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Оскільки огляд проведений без присутності свідків внаслідок чого вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена і тому провадження у справі має бути закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Положеннями Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, у відповідності з якими встановлено, що за наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Пунктом 2.16 Методичних рекомендацій щодо єдиного порядку огляду водіїв для встановлення стану алкогольного сп`яніння із використанням технічних засобів, затверджених Розпорядженням МВС України 01.07.2010 року № 500 передбачено, що завірені копії сертифікатів на технічний засіб, акти повірки залучаються до адміністративної справи для передачі до суду.

Однак, в матеріалах даної справи відсутні документи, що підтверджують належний стан технічного засобу «Alcotest 6820», зокрема співробітниками поліції не було долучено його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За таких обставин, зробити висновок, що огляд водія на стан сп`яніння було проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку, не є можливим виходячи з сукупності наявних доказів у справі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, працівник поліції має належним чином задокументувати та довести належними і допустимими доказами факт порушення водієм ПДР, яке пред`являлось водію перед прийняттям свого рішення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.07.2020 у справі № 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимим и доказами.

Доводи про саме керування у стані алкогольного сп`яніння окрім посилання лише самого інспектора поліції на це, не підтверджені жодними конкретними правовими і належним чином задокументованими доказами.

З огляду на вищевикладене, а також те, що складення та оформлення даного протоколу про адміністративне правопорушення виконано не належним чином внаслідок чого відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Що стосується порушення п. 12.1 ПДР України в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та підтвердив викладені в протоколі обставини.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також наслідки, які потягло правопорушення та зважаючи на перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП, суддя приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР, та вважає за необхідне притягнути останнього до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Керуючись 40-1 КУпАП відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, а також наслідки, які потягли правопорушення, на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284, 291, 292, 124, 130 ч. 1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах санкції ст. 124 КУпАП наклавши стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.В. Колегаєва