"12" грудня 2022 р. Справа № 363/4348/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2022 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2022 року головуючим суддею по справі призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 757866 від 05.10.2022 року вбачається, що 17 вересня 2022 року близько о 18 год. 30 хв. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ображала грубою лайкою громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спровокувала бійку, пригнічувала людську гідність та мораль, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування вищезазначених обставин здійснюється у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом дослідження під час судового розгляду доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Крім того, відповідно до ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевказаного, можна зробити висновок, що притягнення особи до адміністративної відповідальності може відбуватися лише за наслідком розгляду і вирішення судом справи про адміністративне правопорушення, в межах якої у встановленому законодавством порядку будуть досліджені всі належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності будуть достатніми для того, щоб встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила. З цією метою при підготовці справи до розгляду суд перевіряє правильність складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки повнота та правильність їх складання впливає на об`єктивну можливість суду повно, всебічно та точно встановити всі обставини та факти вчинення адміністративного правопорушення та вирішити питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На додаток до цього, відповідно до п. 16 ППВСУ від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» - у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу порушника; місце, час учинення і суть дрібного хуліганства; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, у т.ч. про матеріальну шкоду, якщо її було заподіяно (ч. 1 ст. 256 КпАП ( 80732-10 ). За відсутності таких даних і неможливості їх доповнити суддя повертає

матеріали органу внутрішніх справ для додаткового оформлення.

При накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст. 173 КпАП, на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Щодо осіб, які займаються суспільно корисною працею і позитивно характеризуються за місцем роботи, навчання та проживання, необхідно застосовувати, як правило, не арешт, а інші адміністративні стягнення, а також заходи громадського впливу.

При розгляді і вирішенні справ за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, на суд покладається ще більший обов`язок ретельно та детально дослідити всі обставини та факти вчинення адміністративного правопорушення, а також докази, яким підтверджуються такі обставини. Такий обов`язок зумовлюється характером диспозиції ст. 173 КУпАП, що в загальному підсумку встановлює невичерпний перелік дій, які можуть вважатися дрібним хуліганством, тобто порушувати громадський порядок та спокій.

Тому з метою запобігання необґрунтованому та несправедливому притягненню особи до адміністративної відповідальності суд на основі повного, всебічного та ретельного дослідження всіх наявних допустимих, достовірних, належних доказів повинен встановити та відтворити всі обставини та факти вчинення адміністративного правопорушення таким чином, щоб можна було зробили категоричні та безумовні висновки щодо вчинення адміністративного правопорушення та особи правопорушника.

Зробити такі висновки за відсутності належної доказової бази, єдиними уповноваженими на збирання якої є лише органи (посадові особи), що уповноважені на складення протоколу, неможливо.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

На противагу цьому матеріали справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 складаються лише з протоколу, рапорту, заяви та письмових пояснень потерпілої. Єдиним доказом, що підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення та рапорт. Але протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол та рапорт не можуть бути єдиними, однозначними та беззаперечними доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу, у тому числі аудіо- та відеозапису, пояснень свідків, на основі яких суд мав би можливість встановити факт вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, конкретний характер дій, що порушують громадський порядок та спокій, а також визначити особу, винну у вчиненні таких протиправних дій.

Для того, щоб в межах даного провадження у справі про адміністративне правопорушення зробити категоричні та беззаперечні висновки щодо вчинення правопорушення, характеру конкретних хуліганських дій, а також винної особи суду недостатньо лише протоколу та рапорту, що є за своєю сутністю процесуальними документами фіксації факту, а також заяви та письмових пояснень потерпілої, в яких до цього всього не вказується повне прізвище, ім`я та по батькові правопорушника, внаслідок чого суд позбавлений можливості визначити, що особа, про яку йде мова у заяві та поясненнях, є саме ОСОБА_1 , щодо якої складено протокол.

Тому працівникам поліції у процесі доопрацювання матеріалів справи, складених відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, потрібно надати всі можливі зібрані та наявні докази, що будуть підтверджувати та вказувати на всі елементи та ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджувати або спростовувати винуватість ОСОБА_1 , а також надати конкретизовані письмові пояснення потерпілої, в яких вона має вказати повне прізвище, ім`я та по батькові особи, яку вважає правопорушником.

Оскільки під час судового розгляду суд встановлює не тільки факти та обставини, що стосуються вчиненого правопорушення, але і факти та обставини, що стосуються особи правопорушника з метою визначення виду та розміру адміністративного стягнення, то суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодного документа, що засвідчують особу ОСОБА_1 , стосуються характеристики особи ОСОБА_1 , а також не долучено довідку з інформаційної системи «АРМОМ» відносно ОСОБА_1 . Зазначені недоліки позбавляють суд можливості вирішити питання про можливе накладення адміністративного стягнення.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що особу правопорушника було встановлено паспортом серії НОМЕР_1 від 20.04.2004 року, однак до матеріалів справи не було долучено копії зазначеного документу, що позбавляє суд можливості перевірити та встановити належність особи правопорушника та інші відомості, зазначені у матеріалах справи. Отже, працівники поліції мають надати копію документу, на основі якого було встановлено особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, складає одну добу з моменту отримання матеріалів справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з цим важливого значення набуває питання належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце судового розгляду.

Зважаючи на такі обмежені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також те, що такі справи переважно мають розглядатися саме у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то використання засобів поштового повідомлення у вигляді направлення повістки про виклик, особливо в умовах воєнного стану, не забезпечить належне та своєчасне повідомлення особи про дату, час і місце судового розгляду. Тим більше ОСОБА_1 у протоколі виразила бажання надати пояснення у суді, а тому забезпечення її участі, а відповідно і належного повідомлення, є для суду пріоритетним завданням.

У зв`язку з цим оперативність та ефективність повідомлення може забезпечити направлення SMS-повідомлення чи телефонограми на номер телефону особи, яка притягається до відповідальності. Однак матеріали справи містять неповні відомості щодо засобів зв`язку ОСОБА_1 , внаслідок чого суд позбавлений можливості виконати завдання належного її повідомлення про дату, час і місце судового розгляду.

Тому працівники поліції мають надати повні та всі наявні відомості щодо засобів зв`язку ОСОБА_1 , особливо номеру мобільного телефону у разі його наявності взагалі.

Отже, з огляду на допущену неповноту при складанні адміністративного матеріалу, що в свою чергу унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи в судовому засіданні, оскільки при розгляді справи суд повинен з`ясувати всі конкретні обставини справи і з урахуванням досліджених доказів постановити в справі належне рішення, суд приходить до висновку про необхідність повернення вказаного матеріалу до Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП повернути до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення та усунення зазначених недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рукас