Номер провадження 33/816/234/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сапіч В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сапіч В.М. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 17.06.2021 року о 14-30 год. в м. Суми по вул. Набережна р. Стрілки, 1, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , та здійснив наїзд на перешкоду, при цьому керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально- небезпечних захворювань» № 214 від 22.06.2021 року. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Сапіч В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану постанову, як необгрунтовану та закрити провадження за відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає наступне.

Дійсно, відповідно до результатів лабораторних досліджень крові та сечі ОСОБА_1 , зокрема результату досліджень сечі у нього були виявлені опіати. Це при тому, що таких наркотичних препаратів як канабіс, амфетамін, метаморфотамін, метадол, які зазвичай вживаються наркозалежними особами , у підзахисного виявлено не було, як не було виявлено і слідів вживання алкоголю.

Апелянт вказує, що ОСОБА_1 сам факт вживання будь-яких наркотичних засобів категорично заперечував пояснивши, що він не тільки завжди був противником вживання таких засобів, але і стан його здоров`я не дозволяє йому вживати такі засоби, оскільки він страждає цілою низкою тяжких захворювань серед яких існує таке захворювання як цукровий діабет 2 типу з інсуліновою залежністю, що повністю виключає не тільки вживання ним наркотичних засобів, але навіть і алкогольних напоїв.

Зазначає, щодо виявлення у ОСОБА_1 в сечі опіатів, останній пояснив, що ці речовини, у нього могли з`явитись в сечі від вживання ним у значних кількостях коров`ячого молока, яке згідно даних інтернету, може бути причиною їх появі в організмі людини від вживання молока та молочних продуктів.

В якості таких доказів ОСОБА_1 надав в суд відповідні роздруківки з інтернету, згідно яких, за висновками спеціалістів, кров`яче молоко та ряд інших продуктів харчування, які не відносяться до наркотичних засобів, після їх вживання, дійсно можуть бути причиною появи в організмі людини опіатів.

Захисник наголошує на тому, що цю причину появи в сечі ОСОБА_1 опіатів не виключав у своїх поясненнях в судовому засіданні і допитаний як свідок лікар-нарколог ОСОБА_2 . Але на питання чи не могло це бути результатом нервового стресу в якому знаходився ОСОБА_3 на момент його огляду, оскільки згідно того ж Акту № 214 від 17.06.21. він був добре орієнтований в часі, своєму місцезнаходженні та особистості, свідок ОСОБА_2 відповів що не виключає і такого результату. Проте, на питання звідки у сечі ОСОБА_1 могли з`явитись опіати, ОСОБА_2 пояснити не зміг.

Апелянт вважає, що при таких обставинах у суду не було достатніх підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП. Адже вживання коров`ячого молока, як причини появи в його сечі опіатів, на чому наполягав його підзахисний, не може бути визнано протиправним та винним, оскільки ОСОБА_3 не знав і не міг знати, що наслідком вживання звичайного молока може бути поява в його організмі опіатів, що викликають наркотичне сп`яніння .

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сапіч В.М., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 205798 від 21.09.2021 року (а.с. 1),

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 214 від 22.06.2021 року, відносно ОСОБА_1 ,

- відеозаписом на оптичному носії даних DVD-R стосовно ОСОБА_1 (а.с. 6)

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Крім того, допитаний в суді першої інстанції в якості свідка лікар-нарколог відділення інтенсивної терапії та детоксикації КПН СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально- небезпечних захворювань» ОСОБА_2 , кандидат медичних наук, пояснив про те, що має стаж роботи за спеціальністю понад 17 років. Також він пояснив про те, що він дійсно 17.06.2021 року проводив медичний огляд ОСОБА_1 . Огляд полягав у клінічному та лабораторному обстеженні. Блідість шкіряних покривів та нестійкість в позі Ромберга могли свідчити про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Після надходження результатів лабораторного дослідження, які підтвердили наявність в біосередовищі (сечі) ОСОБА_1 опіатів, він склав відповідний висновок від 22.06.2021 року. Він наголосив на тому, що його завданням було не з`ясування шляху (механізму) потрапляння наркотичних засобів в організм ОСОБА_1 , а фіксація (констатація) перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієїчи декількохознак стануалкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок,ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину,тобто на те,як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Оскільки під час судового розгляду не було встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, відтак суд дійшов висновку про те, що огляд ОСОБА_1 є дійсним, а тому висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 214 від 22.06.2021 року, відносно ОСОБА_1 , є належним та допустимим доказом.

Підстави сумніватися в показаннях даних свідків у суду апеляційної інстанції відсутні, так як зацікавленість останніх в результатах розгляду справи не встановлена.

Відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

ОСОБА_1 не надав суду доказів оскарження ним висновку КНП СОР «ОКМЦСНЗ» № 214 від 22 червня 2021 року щодо результатів огляду його на стан сп`яніння.

Також, вважаючи результат проведеного огляду на стан наркотичного сп`яніння хибним, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості з метою спростування висновку КНП СОР «ОКМЦСНЗ» № 214 від 22 червня 2021 звернутися до іншого медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відразу після проведення огляду у КНП СОР «ОКМЦСНЗ», щодо результатів якого він мав сумніви.

Доводи апеляційної скарги в тому, що ОСОБА_1 ніколи не вживав наркотичних засобів, має захворювання, таке як цукровий діабет 2 типу з інсуліновою залежністю, а наявність в організмі людини складових частин наркотичних речовин можуть давати значне вживання коров`ячого молока, яке містить в своєму складі казоморфіни, який є аналогом опіума, розцінюються апеляційним судом як надуманими та як спосіб захисту ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення оскільки, як зазначалося вище матеріалами провадження в повній мірі підтверджено, що ОСОБА_1 перебував саме в стані наркотичного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сапіч В.М. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.