ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/742/22 Справа № 201/618/22 Суддя у 1-й інстанції - Мельниченко С.П. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Чернецької О.А. на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 18.12.2021 року о 23-15 годин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Sunny, державний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна 131, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що повний текст постанови суду від 25.05.2022 року був вручений їй лише 15.06.2022 року, а тому вважає, що вказаний строк було пропущено з поважної причини.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необгрунтованою та незаконною.

Зазначає, що з висновками суду стосовно винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення вона не погоджується, оскільки він перебував у стані сильного хвилювання через побиття його невідомими особами, довго очікуючи прибуття працівників поліції, вжив алкоголь у себе в квартирі, та з неї не виходив, а вийшов лише тоді коли приїхали поліцейські, яких викликали сусіди. Побачивши його в стані алкогольного сп`яніння, поліцейські не вжили оперативних заходів для пошуку правопорушників, натомість склали протокол у відношення ОСОБА_2 .

Зазначає, що ОСОБА_1 не керував автомобілем та його не зупиняли працівники поліції, при цьому на відеозаписі чітко видно, що автомобіль стоїть, не рухається і зачинений.

Вказує, що працівниками поліції було порушено передбачену ст. 266 КУпАП процедуру направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки поліцейський в неприпустимій формі, не передбаченій інструкцією, запропонував подуть в трубочку», а не пройти огляд на стан сп`яніння.

Зазначає, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено неточності у складанні протоколу, а саме неправильно зазначено прізвище її підзахисного як ОСОБА_3 замість правильного ОСОБА_4 .

Одночасно вказує, що рапорт поліцейського не є беззаперечним доказом винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Чернецьку О.А., яка підтримала вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки справу було розглянуто за відсутності сторони захисту, а згідно розписки, наявної в матеріалах справи (а.с. 73), повний текст постанови було отримано 15.06.2022 року, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та його не було зупинено працівниками поліції, є безпідставними, оскільки з наявного відеозапису вбачається, що працівник поліції оголошує про зупинку транспортного засобу, при цьому всі учасники події перебувають біля ОСОБА_1 , який у свою чергу стоїть біля водійської дверці належного йому автомобіля, що стоїть з увімкненими габаритними вогнями та світлом у салоні. Одночасно працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 надати документи, які посвідчують його особу, на що останній відмовився. Крім того, в процесі їх розмови на протязі всього відеозапису останній не виразив свою незгоду з його зупинкою та не заявив, що він не керував автомобілем, що у своїй сукупності свідчить про те, що останній дійсно був зупинений в процесі керування транспортним засобом.

Одночасно слід зазначити, що ОСОБА_1 на протязі усього часу спілкування з поліцейськими не повідомив останнім, що на нього було здійснено напад невідомими особами і що він потребує допомоги, а їх спілкування очевидно не відповідає розмові потерпілої особи з викликаними нею працівниками поліції, чим спростовуються доводи апелянта в цій частині.

Також приймається до уваги, що стороною захисту не надано будь-яких доказів звернення до правоохоронних органів з приводу нападу на ОСОБА_1 незважаючи на те, що його інтереси у суді представляє професійний захисник, який мав всі засоби та можливості для отримання у встановленому порядку відповідної інформації, як не було вжито стороною захисту і заходів для отримання судом пояснень від сусідів, які згідно доводам апеляційної скарги викликали поліцейських.

Доводи апелянта стосовно того, що працівниками поліції було порушено процедуру направлення ОСОБА_1 на огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, та не запропоновано пройти огляд з правильним формулюванням, спростовуються відеозаписом, на якому відображено, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, та в подальшому запропоновано пройти огляд за допомогою технічного приладу на місці зупинки, процедура якого передбачає продування трубки спеціального технічного засобу, на що останній відмовився. Такі відомості підтверджуються і наявними в матеріалах провадження справи поясненнями свідків, а тому доводи апелянта і в цій частині є безпідставними.

Що стосується доводів апелянта про неточності при складанні протоколу та оскаржуваної постанови, а саме неправильного написання одної літери у прізвищі її підзахисного, то слід зазначити, що вказану неточність слід вважати технічною помилкою, яка у своє чергу не свідчить про невідповідність дійсності зазначених у протоколі фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення та недопустимість його як доказу, а у постанові суду така помилка може бути усунута шляхом виправлення описки. При цьому те, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення події мали місце саме за участю ОСОБА_1 , а вказаний протокол було складено саме відносно нього, сумнівів не викликає.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу адвоката Чернецької О.А. - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 рокущодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця