Код суду 233 № 233/1441/22

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., розглянув матеріал який надійшов з ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , якому роз`яснені права згідно з ст.63 Конституції України та ст.268КУпАП,

за ч.4 ст.156КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №081087 від 24 серпня 2022 року, відповідно до якого:

ОСОБА_1 , як особа, яку, постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2022 року, тобто протягом року, було піддано адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених ч.3 ст.156КУпАП 24 серпня 2022 року об 11 годині 35 хвилин у м. Костянтинівка по вул. Ціолковського в буд.21, здійснював роздрібну торгівлю спиртними напоями, а саме: пивом та горілкою з власного авто MITSUBIHI, держаний номер НОМЕР_1 , торгівлю проводив по вул. Ціолковського, чим порушила п.10 ч.1 ст.15-3ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів…» №481/95 від 19.12.1995 зі змінами та доповненнями.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст.156КУпАП.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Пономарев проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про перенесення та відкладення розгляду справи не надав. Судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами виклику останнього.

До того ж до протоколу долучено заяву ОСОБА_1 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без його особистої участі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до такого.

Згідно з положенням ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.10КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина 4 ст.156КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Частина 1 статті 156КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Частина 3 статті 156КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Відповідно до вимог ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.256КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ст.280КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Положеннями статей 251, 252КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, акти закупки, тощо, а також іншими документами. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, відповідно до ч.2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Судовий розгляд проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

От же, протокол серії ВАВ №081087 від 24 серпня 2022 року, щодо ОСОБА_1 , як до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складено за ч.4 ст.156КУпАП, за дії вчинені останнім, як особою, яку, протягом року, було піддано адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених ч.3 ст.156КУпАП, однак матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 особисто та безпосередньо здійснював торгівлю алкогольними напоями (зокрема, не встановлено особу, яка була свідком правопорушення, яка придбала алкогольні напої, не відібрано пояснення у вказаної особи, яка б підтверджувала факт торгівлі алкогольними напоями; суду не надано фіскальних документів (чеків, квитанцій, тощо) на підтвердження торгівлі алкогольними напоями, що унеможливлює з`ясування обставин правопорушення, тощо). Разом з цим зберігання у власному транспортному засобі алкогольних напоїв, не заборонено законом в розумінні диспозиції ч.3 ст.156КУпАП.

Таким чином в судовому засіданні, при розгляді, справи судом не встановлено відповідних дій ОСОБА_1 як особи, яку, протягом року, було піддано адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених ч.3 ст.156КУпАП,а тому, й не можуть вони бути кваліфіковані за ч.4 ст.156КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.62Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.156КУпАП, тому провадження підлягає закриттю.

Крім того, в матеріалах справи міститься протокол огляду та вилучення від 24 серпня 2022 року, в якому перелічені вилучені алкогольні напої різних марок, однак норми КУпАП не містять положень, які б регламентували проведення огляду автомобіля, а до протоколу про адміністративне правопорушення не додано витягу з ЄРДР, в межах якого міг бути проведений огляд автомобіля MITSUBIHI, що ставить під сумнів законність проведення такого огляду та вилучення, а тому вилучені речі підлягають поверненню володільцеві.

Керуючись ст.ст.7,156,245,247,251,280,284-285КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

На підставі п.1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.156КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Вилучені - 24 серпня 2022 року з багажника автомобіля MITSUBIHI, держаний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 : алкогольні напої, які зберігаються в ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) під час здійснення адміністративного провадження №4 від 25 серпня 2022 року (номер обліку 50, порядковий номер 4) повернути за приналежністю ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського (Донецького) апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В.Орчелота