КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року

м. Київ

справа №361/113/22

провадження №33/824/1478/2022

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його адвоката Тараненка Ярослава Юрійовича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , - Тараненка Ярослава Юрійовича

на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2022 року у складі судді Василенка Т.К.,

якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Судом установлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №256143 від 13 грудня 2021 року, 12 грудня 2021 року о 19 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chrysler 300C», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 1 км автодороги, під`їзду до м. Бровари в напрямку смт. Калинівка, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. Водій ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого автомобіль «Volkswagen Passat» з`їхав в кювет. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також судом установлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №256144 від 13 грудня 2021 року, 12 грудня 2021 року о 19 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chrysler 300C», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 1 км. автодороги, під`їзду до м. Бровари, будучи причетним до ДТП, залишив місце події,чим порушив п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №256145 від 13 грудня 2021 року, 12 грудня 2021 року о 19 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був причетним до ДТП та після події до оформлення матеріалів вживав спиртні напої. Від освідчення приладом DRAGER та огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2,9 Є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Вказані справи про адміністративні правопорушення були об`єднані в одне провадження та присвоєно їм загальний номер справи.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Тараненко Я.Ю. 24 травня 2022 року, тобто з пропущенням строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАп за відсутності складу адміністративного правопорушення. Вказану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що була прийнята помилково.

На підтвердження пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що про наявність оскаржуваного судового рішення йому стало відомо лише 11 квітня 2022 року у приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області, в той же день була отримана копія постанови. Зауважував, що в судовому засіданні апелянт та його захисник присутні не були, подавали до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що захисник Тараненко Я. Ю. перебував на лікарняному, постанова на адресу апелянта та його захисника не направлялась.

Крім того, посилається на те, що Президентом України було підписано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно з яким воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а після постановлення часткової зміни статті 1 до вищезгаданого Указу - воєнний стан продовжили з 05:30 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено.

04 березня 2022 року видано наказ Голови Верховного Суду, згідно з яким встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема зазначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - Тараненко Я.Ю. зазначає, що суд першої інстанції у своїй постанові помилково посилається на показання свідків як на беззаперечний доказ вини водія ОСОБА_1 , а саме вказує, що дані особи стали свідками того, як останній керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, був учасником ДТП та зник з місця події, та в їх присутності водій відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки з пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що він не був свідком ДТП та залишення ОСОБА_1 місця ДТП, а лише того, що останній повідомив про те, що був учасником ДТП та вживав алкогольні напої після ДТП.

Також в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який вказує, що він був учасником ДТП, де ОСОБА_1 зник з місця події та був виявлений працівниками поліції з явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи, не вбачається присутність вказаного свідка на місці події, а також він є зацікавленою стороною, тому його покази не мають братись судом до уваги.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 , після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відмовився ставити свій підпис, так як вважав, що в даному ДТП винуваті обоє водіїв. Згодом, через 4 години, ОСОБА_1 у себе в гаражі з товаришем вживав спиртні напої, а близько 02:00 години ночі до останнього приїхали працівники поліції та повідомили, що будуть складати протокол про залишення з місця події та про знаходження в стані алкогольного сп`яніння. Через даний факт ОСОБА_1 відмовився проходити тест, проте суд першої інстанції на це увагу не звернув, не допитавши свідків.

Уважає, що поліцейські не дотримались алгоритму дій після відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на алкогольне сп`яніння, оскільки не видали останньому направлення та огляд у найближчий заклад охорони здоров'я для проходження такого огляду.

Вказує, що в матеріалах справи, окрім показання свідків, немає жодних відомостей про те, що водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП та вживав алкогольні напої саме до моменту оформлення адміністративних матеріалів. Захисник зазначає, що 12.12.2021 року о 14-50 год. ОСОБА_1 був взагалі в іншому місці та не був причетний до ДТП. Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №256145 патрульні поліцейські не вказали час його складання, з чого не можливо прийти до логічного висновку коли саме було складено такий протокол, та чи відповідають обставини, зазначені в адміністративних матеріалах дійсним та фактичним обставинам події.

Посилається на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки грубим порушенням та невідповідності даних адміністративних матеріалів фактичним обставинам справи та винесено спірну постанову.

ОСОБА_1 та його захисник Тараненко Я.Ю. у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити скаргу.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №256143 від 13 грудня 2021 року, 12 грудня 2021 року о 19 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chrysler 300C», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 1 км автодороги, під`їзду до м. Бровари в напрямку смт. Калинівка, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. Водій ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого автомобіль «Volkswagen Passat» з`їхав в кювет. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до пункту 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За змістом пункту 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №256143 від 13 грудня 2021 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди до протоколу, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.

До того ж, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, ОСОБА_1 не заперечував.

Зважаючи на викладене, місцевий суд, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, а саме, водій під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №256144 від 13 грудня 2021 року, 12 грудня 2021 року о 19 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chrysler 300C», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 1 км автодороги, під`їзду до м. Бровари, будучи причетним до ДТП, залишив місце події, чим порушив п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (пункт 2.10а ПДР України).

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №256145 від 13 грудня 2021 року, 12 грудня 2021 року о 19 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був причетним до ДТП та після події до оформлення матеріалів вживав спиртні напої. Від освідчення приладом DRAGER та огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2,9 є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною четвертою статті 130 КУпАП.

За змістом вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 цієї статті в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.10 (є) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю.

Інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності будь-яких з перелічених вище, в тому числі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд послався на дані протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ №256144 від 13 грудня 2021 року та серії ААБ №256145 від 13 грудня 2021 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; відеозаписом з бодікамери поліцейського, згідно з яким 13 грудня 2021 року о 01:45 водій ОСОБА_1 особисто повідомив працівникам поліції, що він поїхав з місця ДТП та саме після ДТП до складення адміністративних матеріалів вживав алкогольні напої.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Переглянутий відеозапис події, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що водій ОСОБА_1 дійсно зник з місця події після вчинення ДТП, всі протоколи про адміністративні правопорушення складені значно пізніше, ніж відбулась сама пригода, працівниками поліції було виявлено водія біля гаражу, де він вживав спиртні напої та особисто під відеофіксацію та у присутності свідків повідомив, що поїхав з місця ДТП та розпочав вживання спиртних напоїв після вчинення ДТП та до оформлення матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані всі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, вказані протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

При цьому, протоколи не містять будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи також не містять.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

Таким чином, доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №256145 від 13 грудня 2021 року не містить часу вчинення правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, не мають суттєвого значення та не є підставою для визнання протоколу неналежним доказом у справі, оскільки згідно відеозапису, який міститься в матеріалах справи, встановлення обставин правопорушення почалось о 01:45 13 грудня 2021 року.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та двома свідками.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ №256144 від 13 грудня 2021 року та серії ААБ №256145 від 13 грудня 2021 року, складені правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч. 1 ст. 256 КУпАП та Інструкції №1376, містять обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею, є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника, а також належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Також, за наявності у справі відеозапису події, безпідставними є доводи апелянта щодо неналежного свідка ОСОБА_3 , який є по справі потерпілим.

За встановлених фактичних обставин справи судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ПДР України, вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає необґрунтованими та безпідставними доводи адвоката ОСОБА_1. та розцінює такі дії як намагання уникнути відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з висновками і рішенням суду першої інстанції.

Аргументи адвоката, викладені в апеляційній скарзі, не є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на те, що вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), є умисним, грубим правопорушенням, передбаченим частиною четвертою статті 130 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При з`ясуванні обставин щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП та враховує, що вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю є грубим правопорушенням, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановив.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за ч. 4 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - Тараненка Ярослава Юрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2022 року - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - Тараненку Ярославу Юрійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Тараненка Ярослава Юрійовича- залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2022 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено «13» червня 2022 року.

Суддя В.А. Кравець