Справа № 931/214/22
Провадження № 3/931/128/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Кідиба Т. О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у Волинській області ДПП Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом серії ДПР18 № 113139 від 25.05.2022 року ОСОБА_1 25.05.2022 о 03:50 на автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне в с. Мовчанів 36 км+700м керував автомобілем марки "Mercedes Benz", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), і від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 18.07.2022 року та поданих суду 20.06.2022 року письмових запереченнях пояснив, що дійсно 25.05.2022 року він перебував в автомобілі "Mercedes Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , в тому числі і в с. Мовчанів, однак лише в якості пасажира, оскільки за кермом перебував його син ОСОБА_2 , який возив його у різних справах, оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння і не хотів сідати за кермо.

Коли вони вночі проїжджали с. Мовчанів Володимир-Волинського району, між ним та його сином, який знаходився за кермом, виникла сварка, під час якої останній не впорався з керуванням та з`їхав у кювет.

Після чого вони посварились ще більше, його син ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та пішов у невідомому йому напрямку, а він залишився в автомобілі.

Він пам`ятає лише, що виходив з автомобіля, ходив навколо нього, щось дивився, тоді сідав знову в салон, кудись телефонував. Згодом приїхали працівники швидкої допомоги та поліції, хто їх викликав, він не знає.

Вважає, що проходження тестування було зайвим, оскільки автомобілем він не керував, працівники поліції його не зупиняли, а під`їхали до автомобіля, що перебував в кюветі. Той факт, що по приїзду працівників поліції, він сидів за кермом автомобіля, пояснює тим, що він неодноразово виходив і сідав назад в машину, в тому числі і на місце водія, проте жодних дій щодо керування автомобілем не вчиняв.

Вважає, що в його діях відсутні подія і склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, просить провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У судовому засіданні 07.07.2022 року свідок ОСОБА_2 пояснив, що 25.05.2022 року він їздив за кермом автомобіля "Mercedes Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , возив свого батька ОСОБА_1 , оскільки останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. В той день між ним та батьком постійно виникали конфлікти.

Коли вони вночі проїжджали с. Мовчанів, між ним та його батьком, який знаходився на пасажирському сидінні, в черговий раз виникла суперечка, під час якої він відволікся, не впорався з керуванням та з`їхав у кювет. При цьому вони не отримали тілесних ушкоджень, а автомобіль - механічних, будь якої шкоди нікому не завдано.

Тоді вони посварились ще більше, після чого він вийшов з автомобіля, зупинив бус, що проїжджав, яким доїхав до смт Локачі. Батько залишився в автомобілі, що він там робив, він не знає. Проте згодом він зателефонував до нього і просив допомогти забрати автомобіль, на що він погодився. Коли приїхав на місце ДТП, то побачив поліцейських. При цьому він їм пояснював, що саме він був за кермом в момент ДТП, проте вони зазначили, що уже склали протоколи на його батька.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення п.2.5 ПДР України встановлюють обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зі змісту ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР України вбачається, що до відповідальності за ст. 130 КУпАП можуть бути притягнуті лише особи, які керують транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим матеріали справи мають містити, в тому числі, докази які підтверджують факт керування транспортним засобом саме особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів керування автомобілем саме ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, останній не містить доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, відеозйомка розпочинається з того моменту як поліцейський підходить до автомобіля, який уже знаходиться у кюветі. Із відеозапису прослідковується послідовність в поясненнях ОСОБА_1 щодо його нерозуміння того, що трапилось, і заперечення факту вчинення ДТП та керування транспортним засобом.

Тобто, з вказаного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Інші докази на підтвердження даної обставини в матеріалах справи відсутні.

У п. 27 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.(«Karelin v. Russia», заява № 926/08,рішення від 20.09.2016р.)

Таким чином, враховуючи показання свідка ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 , які спростували у суді факт керування останнім транспортним засобом, обставини, зафіксовані відеозаписом, відсутність будь яких інших свідків, що підтверджують факт керування, позаяк зазначені в протоколі свідки були присутніми уже при складанні працівником поліції адміністративного протоколу та можуть засвідчити лише те, що він відмовився від проходження огляду для визначення ступеню алкогольного сп`яніння, а не факт керування, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази керування ОСОБА_1 25.05.2022 року транспортним засобом, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а отже його винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення не є доведеною.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України, закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба