Справа №463/4150/22
Провадження №3/463/1085/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., з участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм таксі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №911327 від 2 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 2 червня 2022 року близько 11:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме чинив моральний та психологічний тиск та передавлював горло синові ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення заперечив. Пояснив, що розірвав шлюб та на даний час його діти син та донька проживають окремо, він періодично навідується до них. Того дня він прийшов до дітей, спілкувався з сином, хотів також побачитись з донькою, однак син сказав, що вона спить. Зазначив, що не мав ніяких поганих намірів, хотів просто провідати дітей, казав сину, що хоч вони і розлучились та не живуть разом з їх мамою, але він все рівно хоче їх бачити та підтримувати. Вказав, що в ході спілкування син почав виражатись до нього нецензурною лексикою, схопив його за руку, в якій у нього вставлені металеві пластини, він просив його забрати руки, бо йому боляче, але той не слухав, тому йому довелось притримати його. Після цього син почав плакати, тому щоб не загострювати обстановку він поїхав, але за якийсь час йому зателефонував сусід та повідомив, що приїхала поліція, у зв`язку з чим йому довелось повернутись та надати пояснення працівникам поліції.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №911327 від 2 червня 2022 року вбачається, що таким ОСОБА_1 вміняється вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства психологічного та фізичного характеру.

Так частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Пунктом 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому відповідно до п. 14 такої психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

А згідно з п. 17 фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Так з матеріалів справи дійсно вбачається, що ОСОБА_1 2 червня 2022 року було вчинено домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо його синова ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З огляду на ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

При цьому оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

З огляду на це, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Так згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Також відповідно до п. 9 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376 від 6 листопада 2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Також відповідно до вимог п. 15 розділу ІІ вказаної Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Як вже зазначалось вище, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №911327 від 2 червня 2022 року ОСОБА_1 вміняється вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто повторно протягом року вчинення одного з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Водночас, в порушення вимог ст. 256 КУпАП та зазначеної Інструкції суть правопорушення, викладеного у протоколі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, зокрема у такому немає посилання на кваліфікуючу ознаку повторності вчиненого правопорушення, а тому не розкрито зміст вказаного правопорушення, суть правопорушення не співставляється із диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому в матеріалах справи відсутні будь які докази того, що ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» зазначено лише «ч. 2 ст. 178 КУпАП від 12 березня 2019 року; ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 25 січня 2019 року», відомостей щодо притягнення останнього до відповідальності впродовж рокуне вказано. При цьому з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ОСОБА_1 не притягався до адміністративної за вчинення адміністративних правопорушень, в тому числі і за вчинення протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того слід зауважити, що норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Водночас, хоч в протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 , і зазначено, що вчинене ним фізичне та психічнедомашнє насильство полягало у тому, що він чинив моральний та психологічний тиск та передавлював горло сину, однак не вказано, що внаслідок таких дій могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. При цьому вказані форми насильства не передбачені прямо відповідними пунктами ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а в протоколі не вказано, що вчинені ОСОБА_1 , дії психічного характеру - моральний та психологічний тиск, викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначено лише що вони могли завдати такої шкоди. Також не вказано, що дія фізичного характеру заподіяла тілесні ушкодження чи страждання потерпілому.

З наведеного вбачається, що зазначена у протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає точно ознакам складу адміністративного правопорушення, визначеним ч. 2 ст. 173 КУпАП та відтак в такому не відображено належно об`єктивну сторону правопорушення, а тому протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 1 ст.256 КУпАП.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З врахуванням наведеного, оскільки суд здійснює розгляд справи лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення та не може вийти за них, оцінка діям ОСОБА_1 фактично зазначеним в протоколі та відображеним в долучених до такого матеріалах, однак вказаним в протоколі неналежно та не в повному обсязі, не надається.

Враховуючи наведене вище, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №911327 від 2 червня 2022 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, а саме у такому не відображено належно суті правопорушення, при цьому ОСОБА_1 не притягався протягом року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак в його діях відсутній склад правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження у справі щодо останнього підлягає закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.