Справа № 759/6375/22 Головуючий в суді І інстанції - Новик В.П.
Провадження № 33/824/2050/2022 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Івченка Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною захисника Івченка Д.Ю. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 , притягнуто до відповідальності за те, що він, 11 червня 2022 року приблизно о 08 годині 50 хвилин на 19 км автодороги М06 Київ - Чоп керував транспортним засобом «Форд», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянтом указано про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказаний пункт Правил дорожнього руху України, який постановлений у вину ОСОБА_1 , оскільки у формулюванні обвинувачення зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, тобто на переконання апелянта, це вже встановлений факт порушення ПДР, а саме п. 2.9 (а), однак у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушено п. 2.5 ПДР, що за своїм змістом є взаємовиключними обставинами. Поряд цим, захисником звернуто увагу на грубе порушення працівниками поліції вимог законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, в тому числі право на адвокатську допомогу, показання свідків є ідентичними за своїм змістом та викладені на заздалегідь підготовленому бланку, не долучено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції. Направлення на огляд водія транспортного засобу від 11.06.2022 не містить підпису ОСОБА_1 , що свідчить на думку захисника, про те, що воно не було оголошено останньому, а тому ОСОБА_1 міг відмовитись від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, оскільки йому не було відомо про такий заклад. Підтвердженням того, що працівниками поліції не пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в Боярській ЦРЛ свідчать й пояснення свідка ОСОБА_2 надані ними в судовому засіданні. За наведених обставин просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення:

захисника, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини водія ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються наступними доказами:

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

відеозаписом із нагрудної камери поліцейського;

розпискою про передачу транспортного засобу ОСОБА_4

протоколом про адміністративне правопорушення від 11.06.2022р., в якому викладені пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він відмовився від обстеження;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак як тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, суд звертає увагу на те, що під час з`ясування працівником поліції обставин вчинення правопорушення ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він вживав наркотичні засоби шляхом паління, що зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

З урахуванням викладеного доводи апеляційної скарги захисника в частині неконкретного зазначення в протоколі фабули правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , та помилкового зазначення про порушення ОСОБА_1 саме п.2.5 ПДР України є безпідставними.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги, які стосуються свідків, що були задіяні у ході фіксації адміністративного правопорушення.

Так, із відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського вбачається, що у ході фіксації вчиненого адміністративного правопорушення були присутні свідки, відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 вчинив у присутності двох свідків. Ці свідки засвідчили таку відмову у протоколі про адміністративне правопорушення та надали письмові пояснення, які знаходяться у матеріалах адміністративної справи. Суд звертає увагу на те, що за своїм змістом письмові пояснення свідків відповідають фактичним обставинам події, об`єктивно зафіксованим на згаданому вище відеозаписі. У зв`язку із цим пояснення свідків визнаються судом належними та допустимими доказами.

Доводи щодо необґрунтованого визнання у якості доказу відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського також є не обґрунтованими. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання у апеляційній скарзі на ту обставину, що направлення на огляд водія транспортного засобу від 11.06.2022 не містить підпису ОСОБА_1 не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було вчинено останнім у присутності свідків, зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери та шляхом відбирання пояснень у свідків, поліцейські взагалі позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Інші, наведені у апеляційній скарзі аргументи, не дають підстав для висновку про незаконність постанови судді в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Івченка Д.Ю.залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька