Справа № 307/1782/22
Провадження № 3/307/818/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239436 вбачається, що 5.06.2022 року, о 23 год. 09 хв. ОСОБА_1 в с. Н.Апша, по вул. Івана Франка, Тячівського району, Закарпатської області, керував транспортним засобом, марки "TOYOTA LAND CRUISER", державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та у приміщенні Тячівської РЛ №1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим, про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився.

Захисник Панфілов П.Г., під час розгляду справи просив адміністративне провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП про, що подав письмове клопотання. Повідомив про неможливість прибуття ОСОБА_1 на розгляд справи у зв`язку з тривалим виїздом.

Обґрунтовуючи підстави для закриття провадження у справі, в клопотанні зазначив на недотримання поліцейським під час складення протоколу вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП, щодо не роз`яснення ОСОБА_1 передбачених ст. 268 КУпАП, прав. При цьому під час розгляду справи, звернув увагу, що доказів роз`яснення таких прав в матеріалах справи не міститься та запис в протоколі про адміністративне правопорушення, з огляду на відсутність відображення на відеозапису цієї процесуальної діє, не може вказувати на виконання поліцейським вимог, щодо необхідності роз`яснення прав передбачених ст. 268 КУпАП.

Стосовно неповноти долученого до матеріалів справи відеозапису, а саме відсутності відображення самого процесу складення протоколу про адміністративне правопорушення, вказав на недотримання поліцейським вимог п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року за №1026 щодо вимог безперервності ведення відеозйомки портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції аж до її завершення.

Посилаючись на доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, вказує, що поліцейським не роз`яснено та не забезпечено ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, право на перекладача, чим порушено вимоги передбачені ст. 268 КУпАП.

Заперечуючи факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, захисник посилається на відеозапис, що на 5-й хвилині 30 сек., де на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд. Також доповнив , що ОСОБА_1 алкоголю того дня не вживав.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до виписаних у ст. ст.252, 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Таким чином для встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, слід встановити чи доводиться належними та допустимими доказами, факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП.

З п. 2 ч.1 Розділу ІІ наведеної Інструкції передбачено, що під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Для попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні (п. 1 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію»).

Порядок використання спеціальних засобів фіксації регульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену Наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026, пунктом 4, 5 розділу ІІ якої передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Із переглянутого під час розгляду справи відеозапису вбачається, що на відеозапис було зафіксовано, як згоду так і подальшу відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , при цьому ні з відеозапису долученого до матеріалів справи, ні з інших матеріалів не вбачається, що поліцейським було дотримано вимог інструкції щодо роз`яснення прав передбачених ст. 268 КУпАП та забезпечення права на перекладача та вимог щодо безперервності відеозапису.

Під час розгляду справи, встановлено, що вказаний відеозапис запис, не фіксує самого процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснення ОСОБА_1 прав передбачених ст. 268 КУпАП, а відтак не відповідає вимогам пункт 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в частині вимог щодо безперервності відеозйомки, в звязку з цим не є належним доказом.

З переліку визначених ст. 268 КУпАП прав, особі відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, серед іншого належить право на перекладача.

Оцінюючи в сукупності досліджений відеозапис та відображені на ньому обставини події, при яких ОСОБА_1 на запитання поліцейського, чи розуміє він українську мову відповідає, що він розуміє румунську мову та відсутність на долученому відеозапису відображення роз`яснення останньому відповідних прав, вказує на достатність підстав, дійти переконання того, що прав передбачених ст. 268 КУпАП, водію, роз`яснено не було.

Під час перегляду відеозапису також встановлено, що працівником поліції взагалі не вирішувалося питання щодо доцільності залучення перекладача, право на залучення якого відповідно до положень ст. 268 КУпАП належать, особі відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення. Натомість поліцейський відповів водію, що йому слід вчити українську мову.

Не вирішення поліцейським, питання доцільності залучення перекладача та не встановлення ним достатності володіння ОСОБА_1 державною мовою, ураховуючи неможливість явки ОСОБА_1 на розгляд справи, унеможливлює встановлення цих обставин під час розгляду справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що на 5 хв. 30 сек. переглянутого під час розгляду справи відеозапису, ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення ступеню алкогольного сп`яніння погодився такий пройти, чітко виразившись «Так, пройду», та вже на запитання іншого поліцейського відмовився пройти такий огляд, як на місці зупинки так і в медичному закладі, версія сторони захисту, щодо того, що водій через недотримання працівником поліції, вимог щодо роз`яснення передбачених ст. 268 КУпАП прав в тому числі щодо права на залучення перекладача, не повністю розумів, за вчинення якого правопорушення відносно нього складається протокол, заслуговую на увагу.

При цьому, слід зазначити, що у вирішенні питання щодо доцільності залучення перекладача, вирішальним під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинно було бути, не заявлення відповідного клопотання самим ОСОБА_1 , а встановлення працівником поліції того, що ОСОБА_1 володіє або достатньо володіє державною мовою, чого зроблено, не було.

Разом з цим, на користь ОСОБА_1 свідчать також протиріччя, які містяться в матеріалах справи. Зокрема з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що такий відповідно до п.1 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, відсторонявся від керування транспортним засобом, як водій стосовно якого у поліцейського є достатні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 , усвідомлював які права, обов`язки та наслідки відмови від проходження на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або в медичному закладі медичний огляд для встановлення стану наркотичного або алкогольного сп`яніння до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, не додано. Сам по собі відеозапис з фіксацією згоди та відмови ОСОБА_1 пройти огляд, який через імовірне незнання мови, не розуміє, що від нього вимагається, з огляду на наявність встановлених під час розгляду справи, викладених поліцейським в матеріалах справи та встановлених фактичними обставинами події розбіжностей, не може свідчити про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах

З огляду на викладене суд вважає, що наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дають суду підстав дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Враховуючи наведене, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку встановлений не був. Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи, викладене, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник