ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Кусік І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072589 від 05.09.2022 року, 05.09.2022 року о 08.47 год. в м. Володимир по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Gelly MR-715, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки, результат склав 0,38 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, на думку суду, належним і допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17. Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, суду пояснив, що його зупинили працівники поліції, вказавши причиною зупинки перевірку документів, запропонували пройти медогляд на визначення стану сп`яніння, він погодився. Драгер надали йому вже з мундштуком, ОСОБА_1 подув в нього і з подивом побачив наявність алкоголю на результаті тесту. Після складення протоколу, протягом години, він в іншому автомобілі їхав в якості пасажира до м. Луцьк і по дорозі заїхав до медичної установи в населеному пункті Торчин де пройшов медичний огляд. Результат медичного огляду наявність алкоголю в його організмі не підтвердив. З урахуванням вищевикладеного, просив закрити провадження у справі.

Захисник Жук Ю.Б. надав суду клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримав, наголосив, що процедура огляду ОСОБА_1 є порушеною та незаконною. Так, поліцейський надав йому прилад Драгер вже з надітим на нього мундштуком, не розпакувавши і не вставивши в прилад новий; при незгоді ОСОБА_1 з результатом тесту, поліцейський не роз`яснив йому право на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Захисник наголосив, що невдовзі після складання протоколу Серії ААБ № 072589, внаслідок аварійної ситуації на дорозі ОСОБА_1 був доставлений до КНП «Торчинська районна лікарня Торчинської селищної ради» де о 09.45 год 05.09.2022 року у нього було здійснено забір крові. Результат аналізу крові показав відсутність алкоголю в організмі останнього. Так, лише випадковість зумовила встановлення дійсного стану ОСОБА_1 , а саме - відсутності стану алкогольного сп`яніння. З урахуванням вищевикладеного, захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його клієнта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з результату тесту № 5550 (роздруківка майже не читабельна, основний текст записаний кульковою ручкою), його результат склав 0,38 %.

До матеріалів справи долучено DVD-диск. З дослідженого судом відеозапису вбачається, що події, відображені на відеозаписі, повністю відповідають поясненням ОСОБА_1 : причиною зупинки його автомобіля поліцейськими було вказано перевірку документів; ОСОБА_1 не роз`яснили його прав; надали прилад Драгер з вже надітим мундштуком; при незгоді з результатом алкотесту не запропонували право на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

У своїй правовій позиції Верховний Суд у постановах № 686/11314/17 ТА 161/7068/16а вказав, що якщо поліцейським не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ПДР, то вимога інспектора до водія про пред`явлення документів або проходження огляду на визначення стану сп`яніння є неправомірною.

Положеннями ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Всупереч вищевикладеному, зважаючи на незгоду ОСОБА_1 з результатом тесту, що підтверджується його поясненнями у протоколі, поліцейськими, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, не було роз`яснено останньому право на проведення огляду в медичній установі, направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння до матеріалів справи також не долучено.

При цьому, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський згідно п.8 Порядку в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Всупереч цим вимогам у протоколі про адміністративне правопорушення свідків даної події не зазначено.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 05.09.2022 року, невдовзі після складення на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він їхав разом з ним у службовому автомобілі до м. Луцька. Після аварійної ситуації вже в лікарні с. Торчин у ОСОБА_1 взяли кров на аналіз.

Як вбачається з результату токсикологічного дослідження № 1620 КНП «Торчинська районна лікарня Торчинської селищної ради», дата час забору: о 09.45 год 05.09.2022 року, у ОСОБА_1 в крові та сечі не виявлено етанолу.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , показів свідка, результату токсикологічного дослідження, вивчивши та оцінивши матеріали провадження, приходжу до висновку, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 072589 працівниками поліції було порушено процедуру зупинки транспортного засобу, порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням приладу Драгер та процедуру складення самого протоколу. При цьому, будь-яких фактичних даних про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння матеріалами справи не доведено, а судом не встановлено, а відтак, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до ст.247 п.1 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 247, 256, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ірина КУСІК