Справа № 303/9489/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 164 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 гривень судового збору.

Відповідно до постанови, - 17.11.2021 року о 06.40 години, в м. Мукачево Закарпатської області, гр. ОСОБА_1 на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ», д/н знак НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів у кількості 6 чоловік на автобусі по маршруту Нижня Апша-Ужгород, без одержання ліцензії, яка передбачена п.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.164 КУпАП.

Згідно постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.07.2021 року за №303/4630/21, 3/303/2417/21 громадянина ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000,00 гривень.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про апеляційний розгляд справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 2 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріалах справи та письмових поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 0011255 від 17.11.2021 року, - 17.11.2021 року о 06.40 години, в м. Мукачево Закарпатської області, гр. ОСОБА_1 на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ» д/н знак НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів у кількості 6 чоловік на автобусі по маршруту Нижня Апша-Ужгород, без одержання ліцензії, яка передбачена п.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.164 КУпАП.

В поясненнях, які містяться в матеріалах справи ОСОБА_1 зазначив, що перевозив родичів у м. Ужгород.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.

Матеріали справи в їх сукупності підтверджують факт та обставини правопорушення зазначені у протоколі на спростування яких апелянтом не надано жодних доказів.

Таким чином, досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже підтверджують винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому правопорушенні. Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є безпідставними.

Отже, суд першої інстанції повною мірою дослідив наявні в матеріалах справи докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, висновки суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 є обґрунтованими.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 164 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі.

При цьому, слід наголосити, що під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не надав суду жодних документів, які б характеризували його особу, майновий та сімейний стан, тощо, а відтак, суд з урахуванням ст. 33 КУпАП наклав стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 164 КУпАП.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

З огляду на викладене, розглянувши справу в межах вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність та необгрунованість доводів апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага