Провадження № 3/127/8906/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2022 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 14.11.2022 о 12 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. Соборна 79, ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів у сфері таксі транспортним засобом «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та одержання ліцензії на даний вид діяльності відповідно до ЗУ «Про автомобільний транспорт» та ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності». Чим порушив порядок провадження господарської діяльності, що тягне за собою відповідальність передбачену ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що господарською діяльністю не займається. Зазначив, що він взяв автомобіль у свого знайомого для власних потреб. 14.11.2022 він віз своїх знайомих та коли їхав по вул. Соборній його зупинили працівники поліції та склали відносно нього протокол. Він показав працівникам поліції, які підійшли до нього, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля. Оскільки господарською діяльністю з перевезення пасажирів на таксі він не займався, тому відповідної ліцензії немає, як суб`єкт господарської діяльності не зареєстрований.

Свідок ОСОБА_2 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та дачі завідомо неправдивих показань, в судовому засіданні зазначив, що він є власником автомобіля «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаним автомобілем користується його син. Колись його син займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів на таксі, але вже давно не займається, однак фішка на автомобілі так і залишилась.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 164 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення зокрема характеризується провадженням господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

В ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» вказано, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Зі змісту ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» слідує, що основним критерієм для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП є відсутність дозволу на перевезення ліцензії та свідоцтва про підприємницьку діяльність, при обладнанні автомобіля знаком «таксі».

Під господарською діяльністю в ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до підпункту 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність таких випадків, зв`язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

З пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні вбачається, що послуг з перевезення пасажирів на таксі він не надавав, господарською діяльністю з перевезення пасажирів на таксі не займався та не займається, тому відповідної ліцензії немає, як суб`єкт господарської діяльності не зареєстрований.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Доказів того, що автомобіль був обладнаний відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, до суду не надано.

При цьому суд зазначає, що наявність пристрою з позначенням «таксі» на даху автомобіля, за відсутністю інших розпізнавальних ознак, не може свідчити про систематичне провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не належить, а вказаний автомобіль він попросив у знайомого для власних потреб.

За відсутності будь-яких інших доказів зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю по перевезенню пасажирів без ліцензії, долучена до матеріалів справи світлина транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 , на даху якого встановлено пристрій з позначеннями, є недостатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про відсутність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та відповідно матеріалами справи вина ОСОБА_1 не доведена.

Крім того, в порушення вимог ст. 265 КУпАП особою яка складала протокол не було відібрано пояснення у пасажира, які б могли підтвердити або спростувати вказані в протоколі обставини, а також не було вилучено гроші, одержані внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, що в свою чергу робить неможливим виконання постанови в частині конфіскації грошей.

Оскільки під час судового розгляду справи не встановлено жодних доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі, а саме на автомобілі марки «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 , це свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України також відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

Так, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Дослідивши матеріали справи, надані докази, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, сукупність досліджених судом доказів переконує суд в тому, що викладені в них дані ґрунтуються на бездоказових припущеннях представників контролюючих органів.

Частиною 2 статті 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. (ст. 280 КУпАП).

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 164, 221, 247, 265, 283, 284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: