ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/9771/21 Номер провадження 33/814/585/22Головуючий у 1-й інстанції Лисиченко С.М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

12 серпня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 , яке міститься в апеляційній скарзі на постанову Київського районного суду м. Харкова від 16 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 16 липня 2021 року ОСОБА_1 , визнано винною у здійсненні правопорушення передбаченого ст. 481 ч. 6 МК України, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 000 грн.

Постанову суду в апеляційному порядку оскаржує ОСОБА_1 , в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, поважність причин пропуску якого обґрунтовує тим, що розгляд справи відбувся за її відсутності, а про існування оскаржуваної постанови її захиснику Риженко Д.О. стало відомо із відповіді Харківської митниці Державної митної служби України 30 вересня 2021 року, згодом 20 жовтня 2021 року ним було направлено запит до Київського районного суду м. Харкова, в якому захисник просив повідомити чи розглянуто вказані матеріали, отримавши відповідь із суду із копією оскаржуваної постанови лише 05 листопада 2021 року. Зазначену дату вважає такою, з якої слід відраховувати строк апеляційного оскарження.

Перевіривши матеріали справи, а також доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, доходжу висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, 21 вересня 2021 року між адвокатом Риженко Д.О. і ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги з метою представлення інтересів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил протокол № 0187/80700/21.

Отже, із вказаної дати адвокату стало відомо про складення відносно особи, чиї інтереси він представляє, протоколу про адміністративне правопорушення і про те, що вказаний адміністративний матеріал підлягав судовому розгляду, про що зазначено у змісті самого протоколу № 0187/80700/21.

23 вересня 2021 року адвокатом Риженком Д.О. направлено запит до Харківської митниці ДМС України про орган якому було передано на розгляд вказаний вище протокол.

30 вересня 2021 року Харківською митницю ДМС України було надана відповідь, що постановою Київського районного суду м. Харкову від 16 липня 2021 року ОСОБА_2 визнано винною у здійсненні правопорушення передбаченого ст. 481 ч. 6 МК України, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 000 грн.

Таким чином, слід вважати, що скаржнику стало відомо про існування оскаржуваної постанови саме з вказаного моменту, однак, апеляційна скарга подана скаржником лише 15 листопада 2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

При цьому, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Так, скаржником жодним чином не обґрунтовано ту обставину чому апеляційна скарга подана ним лише 15 листопада 2021 року, позаяк, про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 30 вересня 2021 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Звертаючись до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначає лише той факт, що копія повного тексту постанови була отримана ним 05 листопада 2021 року, при цьому не наводить жодного обґрунтування поважності підстав, які завадили йому з`явитися до суду для ознайомлення з матеріалами справи та отримання копія постанови Київського районного суду м. Харкову від 16 липня 2021 року відразу після отримання інформації про існування оскаржуваної постанови.

Апеляційний суд розцінює вказану обставину, як неналежне виконання адвокатом Риженком Д.О. обов`язку, як представника ОСОБА_1 проявляти належну увагу в захисті інтересів особи, яку він представляє та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу.

За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, з огляду на відсутність обґрунтування підстав, що зумовили причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд доходить висновку, що відповідно до положень ст. 294 КУпАП, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити.

За таких обставин, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке міститься в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 16 липня 2021 року, відмовити.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути ОСОБА_1 .

Справу повернути до Київському районному суду м. Харкова.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця