Справа № 145/1168/21
Провадження № 33/801/505/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисникаадвоката Мороза Сергія Олександровича на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 червня 2021 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

встановив:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 червня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 496 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою, захисник ОСОБА_2 адвокат Мороз С.О. подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що в порушення вимог ст. 268 КпАП України справу про адміністративне правопорушення розглянуто у відсутності ОСОБА_2 та його захисника.

Стверджує також, що ОСОБА_2 не керував автомобілем і не мав на меті їхати куди-небудь, а коли підійшли працівники поліції автомобіль був припаркований у нерухомому стані, а відтак він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке полягає у тому, що після висловлення ОСОБА_2 незгоди із результатом показання алкотесту Драгер, поліцейський не запропонував йому пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення та доданий до нього рапорт вважає неналежними доказами вини ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 і його захисник - адвокат Пономаренко Д.Ю. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

ОСОБА_2 пояснив, що того дня він дійсно під`їхав на своєму авто до магазину.Після того, як вжив алкоголь за кермо не сідав, про що говорив працівникам поліції.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 464718 від 05.06.2021 водій ОСОБА_2 о 23 год 20 хв цього ж дня 05.06.2021 по вул. Дмитрівській в с. Селище Тиврівського району керував автомобілем Dacіa Duster, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків, результат огляду склав 1,48 проміле, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Диспозицією частини першої статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавчо порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції врегульований в статті 266 КпАП України, відповідно до якої особи, які керують, зокрема, транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 3 статті 266 КпАП України в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з результатами огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений та підписаний уповноваженою на те особою поліцейським СРПП ВП №2 Рекутою Н.П.

Під час складання протоколу ОСОБА_2 був присутній, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, проте від підпису у протоколі останній відмовився, про що зроблено запис в графі протоколу «пояснення особи». При цьому відповідної заяви щодо незгоди із результатом тесту, та про те, що він взагалі не керував транспортним засобом ним не зроблено, що також підтверджується і відеозаписом, доданим до матеріалів справи.

У доданих до протоколу поясненнях особи, що притягується до адміністративної відповідальності також міститься запис про його відмову від підпису.

А тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським порушено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що полягає у ненаправленні ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду, після висловлення ним незгоди із результатом показання алкотесту Драгер.

З цих же підстав не приймаються доводи про те, що ОСОБА_2 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки автомобіль був припаркований у нерухомому стані і він не керував ним. Посилання в апеляційній скарзі на відсутність моменту зупинки поліцейськими транспортного засобу на відеозаписі не можуть свідчити про неперебування водія за кермом автомобіля, тим більше якщо про це не заявляє сама особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, ОСОБА_2 не може пояснити, на якій підставі і в якості кого він проходив огляд на стан сп`яніння, крім як водій, щодо якого була підозра в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що суд порушив його право на захист й доступ до суду, оскільки розглянув справу за його відсутності, апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 277 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції вжито заходів для об`єктивного, своєчасного розгляду даної справи та для забезпечення участі ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Так, розгляд даної справи неодноразово, протягом досить тривалого часу - майже 1 рік з дня вчинення правопорушення, відкладався районним судом за заявами ОСОБА_2 та його захисника з різних підстав, а саме: для ознайомлення з матеріалами справи; у зв`язку з неможливістю прибуття захисника; для виклику свідків; у зв`язку з проходженням захисником та ОСОБА_2 служби у ЗС України, хоча доказів на підтвердження перебування саме ОСОБА_2 на службі надано не було.

З огляду на це суд вважає вказані дії, спрямованими на затягування розгляду справи, а відтак зловживанням процесуальними правами, тобто такими, що хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права, однак по суті були спрямовані на перешкоджання судовому розглядові справи.

При цьому суд звертає увагу, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання (рішення Європейського Суду від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії").

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

З метою дотримання основних засад цивільного судочинства, зокрема і розумних строків розгляду справи суд першої інстанції прийшов вірного висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і це не можна вважати порушенням права останнього на захист і доступ до правосуддя, так як останньому були забезпечені можливості як надати пояснення по справі, так і викликати необхідних свідків.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що частиною 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справи про притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до цього переліку не входять.

Отже перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 червня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката Мороза Сергія Олександровича залишити без задоволення, а постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник