Справа № 304/1317/22 Провадження № 3/304/905/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2022 року біля 13.00 год ОСОБА_1 по вул. Ужанській у м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області керував автомобілем марки «Volkswagen CC», номерний знак НОМЕР_1 , у якого встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, а саме затоноване лобове скло тонувальною плівкою чорного кольору, чим порушив п. 31.4.7 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо його не карати, оскільки автомобіль придбав уже із затонованим лобовим склом. Також зазначив, що на даний час тонувальну плівку зняв.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Так, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 239190 від 23 травня 2022 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 065426 від 02 травня 2022 року, а також відеозаписом, що міститься на доданому до матеріалів справи CD-диску.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Суддя також враховує позиції Європейського суду з прав людини, що викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява № 68443/01, рішення від 09 червня 2005 року), та «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява № 58254/00 рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява № 30352/03, п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Разом з цим, згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, беручи до уваги, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, а також враховуючи те, що вчинене ним діяння хоча формально і містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, однак не представляє великої суспільної небезпеки, таке не спричинило будь-якої значної шкоди громадським чи державним інтересам, будь-які негативні наслідки від нього не наступили, тому суддя вважає, що останнього слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження, а провадження по справі закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.