Номер провадження: 33/813/1328/22
Номер справи місцевого суду: 504/3191/22
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Дубрянської Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 грн. Вилучений у ОСОБА_1 товар, а саме три пачки цигарок марки Ротманс, шість пляшок пива «Львівське» об`ємом 0,5 л. конфісковано та звернуто в дохід держави. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 08.10.2022 року інспектором СРПП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Васильєвим О.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 188758, згідно якого 08.10.2022 року о 16:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме здійснювала реалізацію слабоалкогольних напоїв (пива) та тютюну (Ротманс) без ліцензії, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій зазначила, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №188758 від 08.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, особою, яка його складала, не наведено відповідної норми закону, що регулюють заняття певною господарською діяльністю, яку саме порушила ОСОБА_1 ;

2)відсутність в матеріалах справи даних про особу покупця, який придбав їх, а також за відсутності розрахункових документів, які б підтверджували факт купівлі-продажу (розрахункова квитанція, фіскальний чек, тощо), дає підстави прийти до висновку про недоведеність факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, як це передбачено диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП;

3)в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, як фізичної особи-суб`єкта господарчої діяльності, оскільки ОСОБА_1 є найманим працівником ФОП ОСОБА_2 ;

4)працівником поліції не було ознайомлено ОСОБА_1 з її правами та обов`язками передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП;

5)поліцейським не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення наявність такого доказу, як відео та фотофіксація, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 256 КУпАП, крім того відеозапис не є безперервним, а тому не може вважатися доказом у справі;

6)працівник поліції прийшов з перевіркою до магазину за власною ініціативою, не було скарг, викликів, ні будь-яких направлень, що вказує на самовілля;

7)пояснення ОСОБА_1 , які маються в матеріалах справи не можуть бути доказом у справі, оскільки були надиктовані співробітником поліції.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Одеський апеляційний суд належним чином сповістив ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання її апеляційної скарги. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. 21.12.2022 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 164 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин. Однак з таким висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодитися не може з огляду на наступне.

Частиною першою статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, за матеріалами справи ОСОБА_1 , ставиться в провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме здійснення господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії.

Згідно чинного законодавства, ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).

Як вбачається з п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, а саме: виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

При цьому, відповідно ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже підприємницька діяльність (підприємництво) є одним з видів господарської діяльності, який характеризується наявністю такої ознаки, як наявність мети одержання прибутку. Іншу частину обсягу поняття господарської діяльності відповідно до чинного господарського законодавства становить некомерційна господарська діяльність, яка не має на меті одержання прибутку.

За ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та ст. 4 Закону України «Про підприємництво», треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

Апеляційний суд звертає увагу, що всебічність та повнота розгляду справи передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно із ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

В той же час ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.164 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №188758 від 08.10.2022 року з якого вбачається, що 08.10.2022 року о 16:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, а саме здійснювала реалізацію слабоалкогольних напоїв (пива) та тютюну (Ротманс) без ліцензії, чим порушила ч. 1 ст. 164 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення ОСОБА_1 зазначила, що вона є ФОП ОСОБА_1 , 08.10.2022 року здійснювала торгівлю алкоголю та тютюну без ліцензії, яка вже робиться;

-рапорт помічника чергового відділення поліції №3 (смт Доброслав) Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області з якого вбачається, що 08.10.2022 о 16:00 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 08.10.2022 року о 15:59 год. за адресою: АДРЕСА_1 , продаж тютюнових виробів та алкоголю без ліцензії. Постанова складена на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник : ОСОБА_3 ;

-фотографія, на якій зображено ОСОБА_1 , яка стоїть за прилавком, а навпроти неї дві пляшки пива, та 3 пачки цигарок «Ротманс»;

-відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що працівники поліції прийшли з перевіркою до магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Далі працівник поліції питає у ОСОБА_1 : «у Вас в магазині, в холодильнику є алкоголь, а Ви його не продаєте, бо відсутня ліцензія», на що вона відповідає: «так». Потім працівник поліції питає: «Ви власник магазину», на що ОСОБА_1 відповіла: «так». Потім працівник поліції підійшов до прилавку, почав за нього заглядати де побачив 3 пачки цигарок. Працівник поліції звернувся до ОСОБА_1 з питанням чи є в неї ліцензія на продаж тютюнових виробів, на що вона відповіла, що немає. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 достати пачки цигарок та поставити їх на прилавок, при цьому працівник поліції сказав, що ОСОБА_1 продає дані тютюнові вироби, на що ОСОБА_1 дістала пачки цигарок, поставила їх на прилавок та відповіла - так. ОСОБА_1 запитала працівника поліції: «поступила якась скарга на неї», на що працівник поліції відповів, що скарг не було, це керівництво направило на перевірку магазинів.

Отже, з відеозапису вбачається, що працівник поліції сам пояснює обставини події. ОСОБА_1 або мовчить, або тихо відповідає: «так», у зв`язку із чим не можна вважати що ОСОБА_1 надавала особисті пояснення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 пояснила, що за адресою: АДРЕСА_1 за договорами оренди здійснюють підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору оренди приміщення № 1 від 23 лютого 2022 року та копією договору оренди приміщення №2 від 23 лютого 2022 року. При цьому ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 знаходяться на різних системах оподаткування, а саме ФОП ОСОБА_1 знаходиться на системі оподаткування, що не підпадає ліцензуванню відповідно до закону, а ФОП ОСОБА_2 навпаки. Також пояснила, що для можливості працювати законно між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладаються щомісяця цивільно-правові договори, а також укладаються аналогічні угоди. В той час коли прийшли працівники поліції, ОСОБА_1 працювала, як найманий продавець, в магазині дійсно були наявні слабоалкогольні напої (пиво) у кількості 5 шт. та тютюнові вироби у кількості 3 пачок цигарок, проте у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_2 подала документи на оформлення ліцензії, вказаний вище товар не реалізовувався, а лише зберігався.

08.10.2022 року біля 16:00 год. коли до магазину увійшли працівники поліції ОСОБА_1 повідомила, що продаж тютюнових та алкогольних виробів вона не здійснює, оскільки на даний час відсутня відповідна ліцензія.

В матеріалах справи також міститься надані ОСОБА_1 до апеляційної скарги документи:

-копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 ;

-копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 ;

-договір оренди приміщення № 1 від 23.02.2022 року з якого вбачається, що між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 власниками нежитлового приміщення («Орендодавці»), з однієї сторони та ОСОБА_1 в особі ФОП, укладено договір оренди. Згідно даного договору орендодавці зобов`язалися передати орендареві у безстрокове платне користування нежитлові приміщення, які належать орендодавцям на праві приватної спільної часткової власності (по 1/2 частині), а орендар зобов`язується прийняти у безстрокове платне користування нежитлові приміщення, що визначене у цьому договорі та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. Адреса приміщень, щ орендуються: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення «З», нежитлове приміщення «К», відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації від 01.06.2009 року;

-договір оренди приміщення № 2 від 23.02.2022 року з якого вбачається, що між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 власниками нежитлового приміщення («Орендодавці»), з однієї сторони та ОСОБА_2 в особі ФОП, укладено договір оренди. Згідно даного договору орендодавці зобов`язалися передати орендареві у безстрокове платне користування нежитлові приміщення, які належать орендодавцям на праві приватної спільної часткової власності (по 1/2 частині), а орендар зобов`язується прийняти у безстрокове платне користування нежитлові приміщення, що визначене у цьому договорі та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. Адреса приміщень, щ орендуються: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення «З», нежитлове приміщення «К», відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації від 01.06.2009 року

-цивільно-правовий договір від 03.10.2022 року, який укладено між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець). Згідно договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надавати послуги) щодо реалізації товару, реалізований товар може вимірюватися в гривнях, кілограмах, штуках, об`ємі тощо, в термін з 03.10.2022 року по 31.10.2022 року. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням;

-цивільно-правовий договір від 03.10.2022 року, який укладено між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець). Згідно договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надавати послуги) щодо реалізації товару, реалізований товар може вимірюватися в гривнях, кілограмах, штуках, об`ємі тощо, в термін з 03.10.2022 року по 31.10.2022 року. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням

Таким чином з наданих до суду апеляційної інстанції документів вбачається, що у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність, яка має на меті одержання прибутку, тобто підприємницьку діяльність, здійснюють суб`єкт господарювання фізична особа підприємець ОСОБА_1 та суб`єкт господарювання фізична особа підприємець ОСОБА_2 .

При таких обставинах необхідною ознакою здійснення господарської діяльності, яка має на меті отримання прибутку, тобто підприємництва, в даному випадку є факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Проте такого факту не зафіксовано, зокрема з досліджених апеляційним судом матеріалів справи відносно ОСОБА_1 , вбачається, що працівниками поліції не надано до суду жодного доказу того, що у приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, а саме: відсутні чеки, квитанції, ордери, розписки, інші документи фінансового характеру на придбання продукції, тощо, тобто відсутні докази, що ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність, що підлягає ліцензуванню, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції взагалі не надано доказів того, що дії ОСОБА_1 мають ознаки підприємницької діяльності, а так само в матеріалах справи відсутні докази того, що метою здійснення ОСОБА_1 торгівлі було отримання прибутку, яка є обов`язковою умовою здійснення господарської діяльності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо того, за якою ціною здійснювалася реалізація алкогольних напоїв, та чи були від продажу отримані будь-які грошові кошти.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №188758 від 08.10.2022 року не зазначено нормативно-правовий акт, яким передбачено відповідальність за дане правопорушення; відсутні відомості щодо приналежності предметів, якими здійснювалася господарська діяльність, відповідно до їх найменування, зазначених у описі вилученого; відсутні правовстановлюючі документи щодо об`єкту нерухомого майна та/або земельної ділянки, на якій розташований магазин, в якому/на якій здійснювалася господарська діяльність; не мається відомостей щодо того, за якою ціною здійснювалася реалізація алкогольних напоїв та чи були від продажу отримані будь-які грошові кошти.

Отже, під час апеляційного перегляду матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП будь-яких допустимих та належних доказів, що ОСОБА_1 будучи продавцем, здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без відповідної ліцензії з метою отримання прибутку, не встановлено.

Само по собі вилучення алкогольної продукції не є достатньою підставою вважати закінченим склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 278 КУпАП на зазначені недоліки протоколу про адміністративне правопорушення належної уваги не звернув.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З даних положень Основного Закону виходить, що суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише за наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Таким чином, дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові районного судді, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для притягнення її до адміністративної відповідальності, встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про наявність підстав для притягнення за наведених обставин ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова