ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2022 Справа №607/21767/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ДСНС, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №306143 від 18 листопада 2021 року, громадянин ОСОБА_1 18 листопада 2021 року о 00 год. 03 хв. в м. Тернополі по вул. Чалдаєва, 9, керував автомобілем Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 7510 OIML №ARLM 0313 (повірка дійсна до 12 квітня 2022 року) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав посилаючись на підстави, викладені в раніше поданих ним письмових поясненнях. Так, вказує, що працівниками поліції не надано доказів того, що він 18 листопада 2021 року о 00.03 год. керував транспортним засобом, оскільки фрагмент відеозапису, що міститься на диску при матеріалах справи, на якому зафіксовано рух його автомобіля, зроблено наступного дня після подій, які мали місце 18 листопада 2021 року, тобто 19 листопада 2021 року, а відтак не можуть ставитись йому у провину. У зв`язку з цим вважає, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наставати не може.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Парубій М.М. просив справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та захисника, прийшов до висновку, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (п.1.10 ПДР України).

При цьому, статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у Постанові №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19 грудня 2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині порушення п. 2.5 ПДР України, особою, яка складала протокол про таке порушення серії ААБ №306143 від 18 листопада 2021 року надано наступні докази: копію протоколу про адміністративне затримання за ч.1 ст. 130, ст. 185, ст. 173 КУпАП; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 18 листопада 2021 року, згідно результату огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції у ОСОБА_2 виявленні ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №5042111 від 18 листопада 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн. штрафу; копії протоколів про адміністративне правопорушення серія ВАБ №658684 та серія ВАБ №658685 від 18 листопада 2021 року складених відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП. Вказані докази не підтверджують того, що ОСОБА_1 18 листопада 2021 року о 00 год. 03 хв. керував транспортним засобом. Щодо наданого як доказ рапорту поліцейського роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Гаврилюк О. від 18 листопада 2021 року, суд не може вважати його належним доказом, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Також до протоколу долучено відеозапис із нагрудних камер поліцейських, який був оглянутий в судовому засіданні. Із системного аналізу вказаного відео вбачається, що працівники поліції розпочинають спілкування з ОСОБА_1 коли автомобіль не рухається та припаркований у дворі будинку. Працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 причини зупинки, які полягали в порушенні ним ПДР, зокрема перевищення швидкості руху. В подальшому ОСОБА_1 повідомив, що транспортним засобом він не керував та відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім цього, на вказаному диску із відеозаписом міститься фрагмент відео (назва файлу «РЕЄСТРАТОР») на якому зафіксовано рух транспортного засобу Opel Omega, НОМЕР_1 . Однак, на вказаному відеозаписі відсутні відомості щодо дати та часу подій, які на ньому зафіксовані, а тому достовірно встановити коли саме він зроблений неможливо. Вказані обставини, ставлять під сумнів сам факт керування ОСОБА_1 автомобілем Opel Omega, НОМЕР_1 18 листопада 2021 року о 00 год. 03 хв., оскільки переконливих доказів досліджений судом відеозапис не містить.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, в контексті положень ст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність підстав у працівників поліції, за обставин відображених у матеріалах справи, для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також відсутні відомості щодо руху автомобіля Opel Omega, НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини, викладені в ньому, повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що під час розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої вона винесена, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Є. Ломакін