Справа № 336/5067/22
Провадження №3/336/3008/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.51 КУпАП, -

встановив:

23.09.2022 о 10.49 годині, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд.119-А, ОСОБА_1 здійснив дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, а саме: шоколадок Millenium Favorite у кількості 2 шт., Millenium Very у кількості 2 шт. на суму 160,60 гривень (ЄО № 16869 від 23.09.2022), чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.51 КУпАП.

Крім того, 23.09.2022 об 11.15 годині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд.70, ОСОБА_1 здійснив дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, а саме: шоколадок Milka молочний з начинкою зі смаком карамелі, арахісу та повітряного рису в кількості 3 шт. на суму 255,75 гривень (ЄО № 16863 від 23.09.2022), чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.51 КУпАП.

Постановою суду від 30.09.2022 вказані матеріали було об`єднано в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, викликалася до суду шляхом зазначення у протоколах про адміністративне правопорушення місця розгляду справи, за допомогою надіслання SMS-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколах. Заяву про відкладення розгляду справи чи заперечення на протокол до суду не подав.

Відповідно до відміток, особисто зазначених ОСОБА_1 у протоколах у розділі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», провину у скоєному визнав.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України» (заява №18986/06; п.57) суд зазначив, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.)

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах «Олександр Шевченко проти України» (заява N 8371/02, п.27, та «Трух проти України» заява № 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05.02.2004 року).

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся та був обізнаний про розгляд справи в суді, суд вважає, що неявка останнього на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст.38 КУпАП, оскільки строк накладення адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 за протоколом ВАБ № 443542 від 23.09.2022 та ВАБ №6774434 від 23.09.2022 спливає 23.12.2022, а тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколів про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 443542 від 23.09.2022 та ВАБ №6774434 від 23.09.2022, в яких зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.51 КУпАП;;

- рапортом поліцейського чергової частини від 23.09.2022;

- заявою та розпискою представника магазину ТОВ «АТБ-Маркет» Лозного А.М. від 23.09.2022;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 23.09.2022;

- Довідкою-рахунком магазину «Продукти-958» та «Продукти-686»;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.09.2022;

- фотографіями вчинення правопорушення;

- характеризуючими матеріалами з українського електронного сервісу державних послуг «Дія» щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до частини 3 статті 51 КУпАП, крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян (далі НМДГ) дорівнюю 17 грн., якщо норми інших законів містять посилання на нього. Щодо норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 Податкового кодексу (далі ПКУ) для відповідного року (п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ ПКУ).

Відповідно до пп. 169.1.1 ПКУ податкова соціальна пільга дорівнює 50% відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 01 січня звітного податкового року.

З 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи з розрахунку на місяць складає 2481 грн. Отже у 2022 році для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовується неоподатковуваний мінімум в розмірі 1240,50 грн. (2481 грн. х 50%).

З огляду на вищевказане, для настання адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП, необхідним є, щоб вартість викраденого майна не перевищувала 2481 грн.

Дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , письмові докази, суддя встановив, що своїми діями останній вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст.33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Матеріали справи не містять відомостей, щодо того чи притягався ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 не працює, вину (згідно відміток у протоколах та письмових пояснень від 23.09.2022) визнав. Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення вважаю за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.23, 33, 34, 36,51, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.55 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень (Отримувач - ГУК у Зап.обл./Зап.обл. 21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, Код банку отримувача (МФО) 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0008479, Код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу адміністративний штраф).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.