Справа №591/6762/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/305/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника адвоката Шевченка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка С.В. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 12.09.2021 о 03-21 год у м.Суми по вул. Прокоф`єва 16/1, керував т/з Ford Fusion, д.н.з.- НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у найближчому закладі охорони здоров`я категорично відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевченко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник вказує, що постанова суду незаконна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. Свою позицію обґрунтовує наступним:

- відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 205807 зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Натомість в протоколі не зазначено, який саме спеціальний технічний засіб пропонували для цього працівники поліції. Тобто, не можливо з`ясувати, чи є цей засіб сертифікованим належним чином, та чи не порушені строки міжповірочного інтервалу цього засобу. Який саме спеціальний технічний засіб збирались використати та пропонували поліцейські також не зазначено і в акті.

- в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, що виразилось в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, але дане правопорушення передбачає порушення вимог п. 2.9.а) ПДР України.

- в адміністративному протоколі не зазначена адреса свідка ОСОБА_2 , що унеможливлює його ідентифікацію.

- порушена процедура огляду водіїв на стан сп`яніння визначається вимогами ст. 266 КУпАП, відповідно до якої водії, що перебувають в стані сп`яніння підлягають відстороненню від керу¬вання транспортним засобом. Відсторонення від керування транспортним засобом передбачає поміщення транспортного засобу на штраф майданчик або ж передача його іншій уповноваженій особі, але жодних підтверджуючих документів про це в матеріалах справи не має. А тому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд, проведений з порушення вимог цієї статті вважається недійсним.

Вислухавши захисника адвоката Шевченка С.В., який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Згідно з ч. 1 ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.130КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою, що відбулась у присутності двох свідків (а.с. 2) ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3,4);

- рапортом (а.с. 5)

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який містить достаньо данних, які дають підстави стверджувати, що ОСОБА_1 керував т/з та мав ознаки алкогольного сп`яніння, тому у поліцейських були всі підстави пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння. До того ж, з відеозапису вбачається, що поліцейськими було залучено 2 свідків, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і у найближчому закладі охорони здоров`я.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Щодо доводів апелянта про те, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, що виразилось в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, але дане правопорушення передбачає порушення вимог п. 2.9.а) ПДР України, то з огляду на вищевикладені норми законодавства апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки протокол було складено на ОСОБА_1 саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Що стосується доводів захисника приводу того, що ОСОБА_1 не показували прилад Драгер та що у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутня вказівка за допомогою якого саме спеціального технічного засобу проводився огляд, то суд не може взяти її до уваги та погоджується з висновком суду першої інстанції, так як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, саме через це в акті і відсутня згадка про технічний засіб, так як сам огляд не проводився взагалі.

До того ж, факт того, що ОСОБА_1 не показали Драгер, жодним чином не спростовує той факт, що ОСОБА_1 в категоричній формі відмовлявся від проходження огляду. І саме за відмову від проходження огляду і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Жодним чином не спростовує факту вчинення правопорушення, не впливає на кваліфікацію його дій та не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення посилання захисника на те, що ОСОБА_1 , всупереч ч. 1 ст. 266 КУпАП, після складання протоколу про адміністративне правопорушення не був відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки останньому інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є не тотожними поняттями.

Також, доводи апелянта про те, що в адміністративному протоколі не зазначена адреса свідка ОСОБА_2 , а тому унеможливлює його ідентифікацію апеляційний суд не бере до уваги, оскільки те, що в протоколі поліцейським не дописана адреса місця проживання свідка, не є суттєвим порушенням, крім того апеляційний суд вказує, що така інформація містится в письмових поясненнях даного свідка.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено? а викладена захисником Шевченком С.В. позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції однобічно та упереджено вирішив справу, не з`ясував обставин, які мають суттєве значення для встановлення істини, знехтував конституційним принципом презумпції невинуватості, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Шевченка С.В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.