Справа № 148/1916/21
Провадження №3/148/2/22

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

11.10.2021 о 17:00 год. в с. Тиманівка по вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Меrsedes-Benz Vito», д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння за згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер 6810», результат якого 1,17 % , що зафіксовано за допомогою відеозапису.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 11.10.2021 о 18:30 год. в с. Тиманівка по вул. Незалежності він не керував автомобілем «Меrsedes-Benz Vito», д/н НОМЕР_2 , а знаходився в ньому, так як даний автомобіль буксирував інший автомобіль до майстерні. За кермом іншого автомобіля був чоловік, якого не оглядали та не вказали свідком. Також зазначив, що в стані алкогольного сп`яніння він не був. Коли працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він це зробив. Вважає, що прилад «Драгер» показав позитивний результат, так як був несправний. Він змішений був продувати в нього п`ять разів. ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він не згоден з результатами тесту. Йому запропонували проїхати в лікарню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак він не погодився, так як ДТП він не вчиняв, і йому відомо, що такий огляд потрібно проходити тільки в важких випадках, а здавати кров він боявся.

Адвокат Мовчан В.В., який представляє інтереси ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечив щодо вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_1 11.10.2021 транспортним засобом не керував та в стані алкогольного сп`яніння не був. Вважає, що наявні в справі докази не доводять вини ОСОБА_1 . Вважає, що алкотестер «Драгер-6810» був несправним і тому результати огляду є неправильними. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 11.10.2021 ОСОБА_1 в своєму автомобілі «Меrsedes-Benz Vito» знаходився в с.Дранка, даний автомобіль не заводився. Тому ОСОБА_1 попросив відбуксирувати його автомобіль в с. Тиманівку. Буксирування здійснював його знайомий своїм автомобілем, в якому він був пасажиром. Коли вони приїхали в с.Тиманівку, там по вул.Молодіжна стояв автомобіль працівників поліції, які зупинили обидва автомобілі. ОСОБА_1 працівники поліції запропонували пройти огляд на стан спяніння при допомозі алкотестеру. Між ОСОБА_4 та працівниками поліції виник конфлікт. Водію автомобіля, який здійснював буксирування пройти огляд не пропонували, бо він п`яний не був.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДРУкраїни, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 , п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В ході судового розгляду з наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 099152 від 11.10.2021 встановлено, що при оформленні адміністративного матеріалу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 дотримано вимог визначених законом та Інструкцією.

Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення та за допомогою відеозапису. Також з даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з даним протоколом, своїх зауважень чи заперечень не висловив (а.с. 2).

Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння відбувся з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою алкотестеру «Драгер 6810», результат якого 1,17 % , що зафіксовано за допомогою відеозапису та підтверджується відповідним актом (а.с. 4). Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: хитка хода, нечітка вимова, запах алкоголю з ротової порожнини (а.с. 4).

ОСОБА_1 направлявся на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Тульчинської ЦРЛ, на що він відмовився (а.с. 5). Даний факт ОСОБА_1 підвердив в своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні.

Факт керування ОСОБА_1 11.10.2021 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння доводиться також результатами алкотестеру «Драгер 6810», - 1,17 % (а.с. 7).

Також вина ОСОБА_1 доводиться дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано момент добровільного проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою алкотестеру «Драгер 6810», результати якого 1,17 % (а.с. 8).

Підтвердженням вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є також вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.12.2021про затвердження угоди про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція неправомірної вигоди посадовій особі щоб уникнути відповідальності за адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинене 11.10.2021.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Встановлені в ході судового розгляду обставини, на переконання суду, поза розумним сумнівом свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Його вина у вчиненні даного правопорушення доводиться наявними та дослідженими в справі доказами, які є узгодженими між собою.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, зокрема і відеозаписом, долученим до матеріалів справи та дослідженим під час судового розгляду. ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечив, що даний відеозапис вчинений з його участю. Позиція щодо заперечення вини розцінюється як захист спрямований на уникнення відповідальності за вчинене.

Посилання ОСОБА_1 та представника про несправність алкотестеру "Драгер" необґрунтовані, жодними доказами не підтверджені. Як вбачається із відеозапису, зробленого на місці зупинки, необхідність продування ОСОБА_1 алкотестеру декілька раз була зумовлена тим, що він продував його не у відповідності з інструкцією. Такі посилання ОСОБА_1 не спростовують вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 , нових правопорушень його слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом .

За змістом ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 130, 283, 287, 289 КУпАП, суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок), (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко