П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла із УПП в Закарпатській області ДПП, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №219100 від 24.07.2022 року , вбачається, що 24.07.2022 року о 20 год. 30 хв., гр.. ОСОБА_1 , знаходячись поблизу будинку №7 по вул. Будителів в м. Ужгород. Виражався нецензурною лайкою в громадському місці. На законну неодноразово подану вимогу заст.. ком. Взводу та л-та поліції Дорош І.І. припинити правопорушення не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, чим вчинив правопорушення , передбачене ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу останнього надсилалися повістки про виклик до суду, інформація щодо розгляду справи, а також оголошення про виклик його до суду міститься на офіційному веб-порталі судової влади України, за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/. Також, повістки у формі sms повідомлень направлялися на мобільний номер телефону останнього.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, за вищевикладених обставин, повністю стверджена зібраними та дослідженими у справі письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серіїАПР 18 №219100 від 24.07.2022; протоколом про затримання АА №035024 від 26.07.2022, рапортом поліцейського УПП в Закарпатській області ДПП Дорош І.І.,відеозаписом із боді камери поліцейського із місця події (DVD диск міститься у матеріалах справи).

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, приходжу до висновку, що такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення. Таким чином, на переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопроушення, з урахування критерію доказування «поза розумним сумнівом», доведена повністю, його дії працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно.

Таким чином дослідивши всі наявні у справі матеріали, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

При накладенні стягнення судом враховується характер і ступінь вчинених правопорушень.

Окрім цього, суд враховує конкретні обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, який раніше притягався до адміністративної відповідальності згідно викладених в протоколі обставин, ступінь вини у вчиненому, та вважає за необхідне застосувати відносно останнього стягнення в межах санкції, встановленої за правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, ч. 2 ст. 36, 40-1, 221, 283, ч. 1 п. 1 ст. 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 173 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 грн. (сто тридцять шість гривень).

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) судового збору.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош