Справа № 503/1049/22
Провадження №3/503/814/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

29 серпня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 172346, згідно змісту якого 29.08.2022 року о 06.30 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Грабове, Подільського району Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що із показником 1,39 о/оо (проміле) підтвердив результат тестування на алкоголь «Драгер» № 1393, проведений 29.08.2022 року о 08:52 годині на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167 та із застосуванням технічного засобу відеозапису, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 172346 від 29.08.2022 року, в якому було зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 22.09.2022 року о 10 год. 00 хв. у Кодимському районному суді. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про отримання копії згаданого протоколу. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

29.08.2022 року о 08.52 годині уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167 та із застосуванням технічного засобу відеозапису був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із результатом 1,39 о/оо (проміле), про що свідчить відповідний талон-чек тестування № 1393 (а.с.3) та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), з результатом якого ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту.

Згідно п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином для кваліфікації діяння особи за ч.1 ст. 130 КУпАП необхідне встановлення факту керування нею транспортного засобу.

Висновки суду

- щодо доведеності факту керування транспортним засобом:

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювався не після безпосередньої зупинки працівником поліції транспортного засобу ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час керування ним водієм, а лише після вжиття поліцією заходів для його виявлення за повідомленням ОСОБА_2 на службу 102 о 04:28 годині 29.08.2022 року, що підтверджує зміст рапорту (а.с.5) та письмового пояснення ОСОБА_1 від 29.08.2022 року (а.с.6).

При цьому, на відеозаписі «video_2022-09-07_10-18-04.mp4», що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.10) і дослідженому судом під час судового розгляду, зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

В своєму письмовому поясненні від 29.08.2022 року (а.с.6) ОСОБА_1 не відзначав ту обставину, що саме ним здійснювалось керування транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки в поясненні останній визнавав лише факт того, що «разом з» іншою особою поїхали на автомобілі.

В свою чергу письмове пояснення свідка ОСОБА_2 (а.с.7) не може прийняти як достовірний доказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки згідно цього письмового пояснення ОСОБА_2 особисто не була очевидцем керування згаданим транспортним засобом після вживання ним алкогольних напоїв так як попросила його поїхати до неї до дому привезти речі і передавала йому ключі перебуваючи в будинку, а той сів у транспортний засіб та поїхав, але не зазначено ні про те чи особисто ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом або сів в нього в якості пасажира, а транспортним засобом керувала інша особа, з якою той поїхав, та про яку ОСОБА_2 в своєму поясненні не згадувала.

Водночас копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ЕАР № 5819331 винесена 29.08.2022 року о 09:36:51 годині (а.с.8) не є доказом зазначеної у змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 172346 від 29.08.2022 року складеного о 08 год. 55 хв. (а.с.2) обставини про керування ОСОБА_1 транспортним засобом 29.08.2022 року о 06.30 годині, оскільки згідно пункту 5 цієї постанови керування ОСОБА_1 транспортним засобом, внаслідок якого було вчинено правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, мало місце 29.08.2022 року о 09:30:38 годині. Тобто подія керування мала місце не лише вже після проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння 08.52 годині, але вже навіть після складення уповноваженою особою протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 172346 08.55 годині.

- щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння:

Також суд відзначає ту обставину, що огляд ОСОБА_1 проводився не після безпосередньої зупинки транспортного засобу, а лише о 08.52 годині 29.08.2022 року, в той час як повідомлення ОСОБА_2 про подію надійшло на службу 102 о 04:28 годині 29.08.2022 року, а інкриміноване ОСОБА_1 керування транспортним засобом імовірно здійснювалось ним, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 172346 від 29.08.2022 року, о 06.30 годині 29.08.2022 року. Тобто період між імовірною подією керування транспортним засобом і самим оглядом на стан сп`яніння проведеним працівником поліції становить проміжок часу більше двох годин.

Згідно першого речення ч.4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

В свою чергу у відповідності до пунктів 6 розділу І та 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно до пункту 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

При цьому, суд відзначає ту обставину, що чинне законодавство не передбачає заборони або відповідальності для водіїв на вживання алкогольних напоїв після закінчення керування транспортними засобами, за умови, що їх не було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи (ч.4 ст. 130 КУпАП).

Тому, за умов того, що огляд ОСОБА_1 проводився не після безпосередньої зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції, то не виключається можливість того, що стан алкогольного сп`яніння виник у ОСОБА_1 вже після припинення керування транспортним засобом, сама обставина якого недоведена належними доказами.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЄСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Ураховуючи зазначене вище матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу переконливих доказів, на підставі яких суд мав би можливість дійти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення. У зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності доказів (недоведеності) винуватості особи.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 213, 221, 246-247, 268, 283-284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко