ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2137/21 Номер провадження 33/814/282/22Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І. І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина четверта статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник - адвокат Буряк Дмитро Миколайович

на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за те, що він 18 вересня 2021 року о 20 год. 40 хв. на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія 40 км, керуючи транспортним засобом TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкоголь до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення пункту 2.10 (є) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2022 року, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник - адвокат Буряк Д.М. оскаржив її в апеляційному порядку. Вказуючи на передчасне винесення оскаржуваної постанови, неврахування фактичних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, прохав постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2022 року скасувати та прийняти нову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки напередодні в день скоєння дорожньо-транспортної пригоди він із товаришами святкував річницю весілля. Окрім того, зазначає, що факт вживання ним спиртних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди не підтверджується належними доказами, а є виключно припущенням, адже свідок ОСОБА_2 (потерпілий від дорожньо-транспортної події) у своїх показаннях не зміг достеменно запевнити суд про вживання ОСОБА_1 саме спиртних напоїв.

Також зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Судом першої інстанції не було взято до уваги, що працівники правоохоронного органу не роз`яснили ОСОБА_1 його права, чим порушили його право на захист.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник, будучи належним чином повідомлені до час, дату та місце судового засідання, до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Мотиви суду

Відповідно до положень частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами статті 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із положеннями статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою, третьою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Водночас частина п`ята зазначеної норми передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозицією частини четвертої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог пункту 2.10 (є) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю. Інші ознаки є похідними. При цьому, відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, навіть за наявності перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №013911 від 19 вересня 2021 року, 18 вересня 2021 року о 20 год. 40 хв. на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія 40 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1 , та після скоєної дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.10 (є) ПДР України.

Разом із тим, судом першої інстанції, всупереч положень статті 280 КУпАП не було достеменно з`ясовано чи вживав ОСОБА_1 алкоголь саме після дорожньо-транспортної пригоди.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 013911 від 19 вересня 2021 року;

- постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП;

- показаннями свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що він їхав з м. Кременчука в сторону м. Краматорська через Полтаву-Харків-Ізюм та по трасі Кременчук-Полтава, перед поворотом на с. Білики, вискочив легковий автомобіль із дальнім світлом на зустрічну полосу. ОСОБА_3 почав сигналити, ОСОБА_1 його об`їхав та вдарив машину бензовоз, яка рухалася позаду. ОСОБА_3 зазначив, що перед і після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, ледве стояв на ногах. ОСОБА_3 не бачив, щоб після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 вживав алкоголь. ОСОБА_3 особисто чув як ОСОБА_1 говорив, що після дорожньо-транспортної пригоди він вживав алкоголь, оскільки в нього стрес;

- показаннями свідка ОСОБА_2 , допитаного судом першої інстанції в режимі відеоконференції, який пояснив, що він направлявся з м. Дніпропетровська в сторону м. Полтави та не доїжджаючи до м. Кобеляки, йому назустріч на його смузі руху лоб в лоб рухався ОСОБА_1 , який не реагував на звукові та будь-які інші сигнали. ОСОБА_1 врізався в машину ОСОБА_2 . Перелякавшись, ОСОБА_2 вийшов з машини подивитися, що трапилося та викликав працівників поліції. ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, на що вказувала його неадекватна поведінка та візуально все було видно. ОСОБА_2 особисто бачив як при ньому ОСОБА_1 випив горілку в скляній пляшці з-під горілки, яку ОСОБА_1 дістав із заднього пасажирського сидіння, та закусив кавуном;

-відеозаписами, зокрема при відтворенні відеофайлу 2.mov (проміжок часу з 22:01:47 по 22:01:59) чутно як чоловік, який стояв поруч із поліцейським, сказав, що ОСОБА_1 випив пляшку горілки. Із відеофайлу .mov (проміжок часу з 00:26:19 по 00:28:00) вбачається, що працівником поліції були виявлені в ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає дійсності. Перед складанням протоколу за частиною четвертою статті 140 КУпАП ОСОБА_1 підтвердив, що після дорожньо-транспортної пригоди вживав алкоголь. Від проходження огляду на стан сп`яніння в Кременчуцькому наркологічному диспансері ОСОБА_1 відмовився.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що факт вживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності спиртних напоїв після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди не підтверджується належними, достовірними та достатніми доказами, адже з матеріалів справи вбачається, що свідок ОСОБА_2 є єдиним хто бачив вживання ОСОБА_1 алкоголю у вказаний період часу, однак в суді першої інстанції, вказуючи на цей факт, свідок не зміг беззаперечно відповісти на запитання щодо вмісту пляшки, вказавши при цьому на вид пляшки, яка була скляною.

Що ж стосується відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, то суд апеляційної інстанції не бере їх до уваги, адже з них неможливо встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд зазначає, що з наданих до суду першої інстанції доказів та пояснень свідків, як окремо, так і в сукупності, неможливо встановити беззаперечний факт вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, що в свою чергу унеможливлює зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Разом із цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, не доведена допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, якою передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 2 частини восьмої статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись статтями 7, 247, 268, 285, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник - адвокат Буряк Дмитро Миколайович - задовольнити.

Постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2022 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП - скасувати, провадження по справі - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль