Справа № 396/1/22
Провадження № 3/396/50/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року м. Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна Алла Анатоліївна, за участі прокурора Філончука О.А., розглядаючи матеріали, які надійшли від Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 призначений на посаду старшого інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області 20.02.2018 року наказом начальника Головного управління національної поліції в Кіровоградській області № 62 о/с, та наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №341 о/с від 13.09.2019 року звільнений з посади за власним бажанням на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" з 16 вересня 2019 року.

В порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", підпункту 3 частини 5 розділу 2 Пордяку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції №3 від 10 червня 2016 року та Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання, виконання і поширення коранавірусної хвороби (COVID-19)" ОСОБА_1 будучи зобов`язаним подати до 01.06.2020 року Декларацію (після звільнення) суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самловрядування за 2019 рік, подав таку декларацію о 22 годині 07 хвилин 04.07.2020 року, таким чином, вчинив протиправне, винне, умисне діяння (несвоєчасно подав без поважних причин у визначеному законодавством термін декларацію), яке посягає на встановлений порядок управління і за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 172-6 КУпАП України.

01.02.2022 року ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить підпис у зворотньому рекомендованому поштовому повідомленні про отримання 01.02.2022 року. Слухання справи відкладено на 15.02.2022 року.

15.02.2022 року, у зв`язку з повторною неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за клопотанням прокурора судом винесено постанову про застосування приводу відносно ОСОБА_1 . Розгляд справи відкладено на 23.03.2022 року.

23.03.2022 року, у зв`язку з повторною неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та невиконанням приводу з невідомих причин, розгляд справи відкладено на 13.04.2022 року. Постанову про застосування приводу відносно ОСОБА_2 повторно направлено до Новоукраїнськог РВП ГУНП в Кіровоградській області.

13.04.2022 року ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явився, причини неявки суду не відомо, про час та місце слухання справи повідомлявся, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця його проживання зазначеного в протоколі, поштове повідомлення, 07.04.2022 р., повернуто до суду з відміткою поштового відділення - "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Відповідне положення міститься у постанові КАС від 1 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14.

Крім того, на виконання приводу, який був застосований постановою Новоукраїнського районного суду від 23.03.2022 року відносно ОСОБА_1 13.04.2022 року від Новоукраїнського РВП ГУНП надійшли матеріали, з яких вбачається, що виконання приводу не є можливим, оскільки ОСОБА_2 перебуває за кордоном з 19.01.2022 року.

Враховуючи вище викладене, розгляд справи відкладено на 27.04.2022 року.

27.04.2022 року за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 19.05.2022 року.

19.05.2022 за повторним клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 26.07.2022 року.

25.07.2022 року ОСОБА_1 на розгляд справи з невідомих суду причин не з`явився. Через канцелярію суду надіслав клопотання про закриття провадження по справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Прокурор Філончук О.А. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просив притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши мінімальне адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Заслухавши прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно із ст. 6 Конституції України всі органи державної і судової влади зобов`язані діяти в дозволених законом межах і відповідно до законів України.

Пунктом 7 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При цьому слід зауважити, що правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у даному випадку не є триваючим, при цьому подія адміністративного правопорушення у даному випадку є разовою і строк для накладення адміністративного стягнення має обраховуватись з дня його виявлення, як це передбачено ч.4 ст. 38 КУпАП.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Орган Національної поліції вважав днем виявлення правопорушення, день складання протоколу, тобто 27.12.2021 року.

Разом з тим, складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а протокол є фіксацією вчиненого.

В контексті положень ст. 256 КУпАП, складання адміністративного протоколу є фактичне закінчення етапу здійснення перевірки, проте не виявлення ознак адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, датою виявлення правопорушення є дата повідомлення начальником ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 04.06.2020 року національне агенство про факт неподання декларації ОСОБА_1 , а саме після звільнення за 2019 рік.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік 04.07.2020 року.

Суд не може погодитись з твердженням у протоколі про адміністративне правопорушення, про те що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу так як на момент його складання зібрані необхідні докази, що в сукупності і свідчать про ознаки правопорушення, оскільки датою виявлення правопорушення є дата повідомлення начальником ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 04.06.2020 року національне агенство про факт неподання декларації ОСОБА_1 , а саме після звільнення за 2019 рік, яке міститься в матеріалах справи.

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 04.06.2020 року.

Таким чином, з дня виявлення правопорушення - 04.06.2020 року., на момент розгляду справи сплив строк накладення адміністративного стягнення передбачений ст. 38 КпАП України.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа N 308/8763/15-а провадження N К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України,статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, тому під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченихстаттею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

У зв`язку із зазначеним суд дійшов висновку, що оскільки з дня виявлення адміністративного корупційного правопорушення, а саме з 04.06.2020 року, минуло понад шість місяців, то відповідно до ч.4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення на особу, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 не може бути накладено, а провадження у справі у відповідності до ст.247 п.7 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 38, ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

П О С ТА Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 провадженням закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з часу винесення. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: А. А. Русіна