Справа 573/658/22
Номер провадження 3/573/252/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 серпня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: Свиргуненко Ю.М.,

з участю секретаря: Федорченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем у ДП «Укрліктрави», РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

08 липня 2022 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії №015455 від 27 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що 27 квітня 2022 року о 04 годині у період воєнного стану в Україні та нерестового періоду ОСОБА_1 здійснював вилов біоресурсів (риби) забороненими знаряддями лову (сітками). Упіймав разом з ОСОБА_2 338 особин карася сріблястого, чим заподіяв шкоду навколишньому природньому середовищу на суму 534 378 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» та ст. ст. 17, 52-1 Закону України «Про тваринний світ».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 26 квітня 2022 року до нього звернувся ОСОБА_3 з проханням оглянути земельну ділянку, яка належить його батьку та розташована біля одного з ставків у с. Новоандріївка, оскільки по ній постійно хтось їздить та псує врожай. Рано вранці 27 квітня 2022 року він разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 поїхали до зазначеної земельної ділянки. На узбіччі дороги, неподалік від водойми виявили три мішки, в яких за зовнішніми ознаками знаходилася риба, змотаний гумовий човен та весла. Про свою знахідку вирішили повідомити в поліцію, але оскільки зв`язку на місці її виявлення не було, вирішили все відвезти до двору батька ОСОБА_3 і вже там зателефонувати в поліцію. Свою знахідку завантажили до багажника та поїхали. Біля двору були зупинені інспектором ОСОБА_4 та його напарником, який не представився. Останні звинуватили їх у незаконному вилові риби та запропонували повернутися назад до ставка. Приїхавши на місце, на яке вказав ОСОБА_4 , на нього і ОСОБА_2 склали протоколи. При цьому рибу ніхто не рахував, відповідні документи не складалися. Пояснення, які написані в протоколі, він також не писав. Рибу в мішках завантажили у багажник автомобіля інспектора, а човен прив`язали до даху цього автомобіля. За вказівкою інспектора підписали пусті бланки, після чого поїхали додому.

Адвокат Кандюков Г.Г. просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Кандюкова Г.Г., дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 85 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі грубого порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року №19, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

За змістом ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища.

Тобто, враховуючи вищенаведені норми законодавства, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення даного порушення, є доведеність у сукупності таких обставин: безпосереднє здійснення рибальства особою забороненим способом лову, належність особі заборонених знарядь лову та вилов риби.

Відповідно до ст. 245, ст. 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ притримується в своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року в справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані протокол про адміністративне правопорушення №015455 від 27 квітня 2022 року, опис об`єктів лову (добування), вилучених у порушника, розрахунок заподіяної шкоди від 28 квітня 2022 року та CD-диск.

У той же час суд вважає, що зазначені докази не є належним і допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерством аграрної політики України від 09 квітня 2003 року №101, та Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Міністерством охорони навколишнього природнього середовища України від 05 липня 2004 року №264, у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути вказані місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Всупереч вказаним вимогам, у протоколі про адміністративне не вказане місце вчиненням ОСОБА_1 правопорушення.

З огляду на викладене, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений неправильно, що розцінюється судом як відсутність основного та належного доказу складу адміністративного правопорушення.

При відкритті CD-диску, який наданий Державною екологічною інспекцією у Сумській області разом з протоколом про адміністративне правопорушення, встановлено, що він є порожнім, будь-які файли на ньому відсутні.

Розрахунок шкоди від 28 квітня 2022 року сам по собі не є належним доказом підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Документи, які свідчать про вилучення човна ПВХ, двох весел, двох сіток з льосни та риби також не доводять його вину у грубому порушення правил рибальства, оскільки останній пояснив, що вони йому не належать і рибу ними він не ловив.

Інших доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 здійснив незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову, матеріали справи не містять.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що він не ловив рибу, а знайдені предмети лову йому не належать, залишилися не спростовані належними та допустимими доказами.

Крім того, згідно з протоколом, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення разом з ОСОБА_2 .

Постановою Білопільського районного суду від 20 липня 2022 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч. 4 ст. 85 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з вказаним судовим рішенням, під час розгляду справи відносно ОСОБА_2 були допитані свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які не змогли спростувати покази останнього, а також свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про те, що вони знайшли мішки з рибою та човен на березі ставка.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Крім того, в законодавстві України діє поняття аналогія закону (крім кримінального права, заборона встановлена частиною 4 статтею 3 КК України).

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у Постанові «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 N9, відмова у судочинстві на підставі неясностей, неузгодженості або відсутності відповідного законодавства не допускається.

У разі відсутності у КУпАП безпосереднього підстав для звільнення від доказування, застосовуються норми процесуального законодавства, які регулюють подібні за змістом правовідносини (аналогія закону частина 4 статті 82 ЦПК України, частина 4 статті 78 КАС України). Як вбачається з вказаних норм права та іншого законодавства України, що регулює аналогію закону, вона (аналогія закону), зокрема в процесуальному законодавстві, існує як міжгалузевий інститут. Тож, за відсутності правового регулювання аналогії закону в КУпАП, правовою підставою для підстав звільнення від доказування є саме аналогія процесуального закону, застосування якої спрямоване на заповнення пробілу та легітимацію судочинства у зазначеному випадку.

Найбільш споріднені до КУпАП норми права (процесуальні) є Кодекс адміністративного судочинства України. Тому, за аналогією закону, для усунення прогалин у КУпАП щодо підстав для звільнення від доказування мають застосовуватися норм КАС України.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе застосувати частину 4 статтею 78 КАС України до даної справи.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факти та обставини, що були встановлені постановою Білопільського районного суду Сумської області у справі №573/657/22 від 20 липня 2022 року яка набрала законної сили 02 серпня 2022 року, мають преюдеційне значення та суд вважає за необхідне взяти їх до уваги при встановлені фактів та обставин у даній справі.

В силу положень статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 надано не було, суд дійшов висновку, що в діях останнього відсутні склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 245, 247, 251, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 85 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя