ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1546/22 Справа № 202/7331/22 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на сім діб.

Згідно з оскаржуваною постановою, 07.10.2022 о 19 год. 35 хв. на території підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розташована в АДРЕСА_2, молодший сержант ОСОБА_1 при здійсненні виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, був виявлений в стані алкогольного, сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі щодо нього закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на невідповідність висновків, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального закону. Зазначає, що посадовою особою було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема вказує на те, що його не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу «Алконт М», не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку зазначеного приладу. Водночас, зазначає, що документів, які б вказували на наявність повноважень у осіб, які проводили відповідний огляд надано також не було, що не було належним чином з`ясовано судом першої інстанції під час розгляду справи щодо нього. Разом з цим, апелянт зауважує, що залучені свідки у справі, є представниками суб`єкта владних повноважень, а тому їх свідчення не можуть бути використані на підтвердження обставин, викладених у протоколі для доведення його вини. Окрім того, звертає увагу й на те, що він не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак до закладу охорони здоров`я його уповноваженими особами направлено та доставлено не було, що є істотним порушенням вимог процесуального закону. При цьому, апелянт вказує, що заява про розгляд справи у суді першої інстанції та визнання ним своєї вини, яка міститься у справі та на яку посилався суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення, надана ним під психологічним тиском посадових осіб та не відповідає дійсності. З урахуванням викладених обставин, на переконання апелянта, постанова підлягає скасуванню.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах скарги, співставивши доводи скарги з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, згідно з ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема за виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби у стані сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

Апеляційний суд вважає, що, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України, який ґрунтується на вимогах закону та підтверджується належними доказами у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується такими доказами: протоколом про військове адміністративне правопорушення - №ДНК-2/1271 від 08.10.2022, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 1625 від 07.10.2022, в якому зазначено результати огляду на стан сп"яніння, який складений за участі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з якими ОСОБА_1 погодився та засвідчив їх своїм особистим підписом; показаннями приладу - алкотестера Алконт-М № 00249 із результатом тесту 1.64 та 1.95 % проміле; поясненнями ОСОБА_1 , який з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння погодився та свою провину визнав у повному обсязі.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає, та в суді апеляційної інстанції вони спростовані не були.

Разом з цим, посилання апелянта на недопустимість доказів, на які посилається суд в постанові, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку, визначеному законом, та не викликають сумнівів в їх належності, достовірності та допустимості і яким судом надано належну й обґрунтовану правову оцінку.

Не заслуговують на увагу доводи скарги про проведення огляду на стан алкогольного сп"яніння незаконно з порушенням встановленого порядку, оскільки такий огляд було проведено у відповідності до Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України від10.10.2016 № 515, та будь-яких зауважень під час його проведення, в тому числі щодо обмеження або порушення прав ОСОБА_1 висловлено не було та з результатами якого він погодився, що підтверджується зазначеними доказами у справі.

При цьому, доводи скарги апелянта про те, що його не було доставлено до закладу охорони здоров`я, не ґрунтується на вимогах закону, з огляду на те, що направлення до закладу охорони здоров`я надається лише у разі незгоди порушника на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, а враховуючи те, що ОСОБА_1 , з результатами тесту погодився, підстав для його направлення до медичного закладу у посадової особи військової служби були відсутні.

Посилання апелянта на те, що його заява про визнання своєї вини надана під психологічним тиском посадових осіб, є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд апеляційної інстанції їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, за результатами перегляду оскаржуваної постанови суд дійшов висновку, що всупереч тверджень апелянта, суд першої інстанції при розгляді цієї справи повно, всебічно і об`єктивно дослідив докази у справі, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, надав цим обставинам належну правову оцінку та приймаючи рішення про притягнення його до відповідальності, дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу цього правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, правильно врахувавши характер та тяжкість правопорушення, обставини справи та особу правопорушника.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Рябчун