КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/684/2022
справа №758/158/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не з`ясував об`єктивні обставини і причини виникнення дорожньо-транспортної пригоди, що перешкодило прийняттю законного та належним чином обґрунтованого судового рішення.

Вказує, що суд першої інстанції, не маючи спеціальних знань в галузі судової автотехніки та трасології, дійшов хибного висновку щодо вини ОСОБА_1 . При цьому, судом першої інстанції при ухваленні постанови не був взятий до уваги висновок автотехнічного дослідження №098-21 від 23.12.2021 року, яке було проведено судовим експертом за зверненням сторони захисту.

Вказує, що всупереч вимог статей 247 і 280 КУпАП судом першої інстанції не з`ясовано повно всі обставини справи, і як наслідок прийнята судом постанова є упередженою.

Крім цього уважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи було порушено принцип всебічного, повного, об`єктивного та неупередженого з`ясування усіх обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано неприпустимо спрощений підхід.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року як передчасну та незаконну та закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, вказує, що постанова суду від 28 грудня 2021 року була отримана лише 6 січня 2022 року, відтак просить поновити строк на її оскарження.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи захисник Ткаченко І.М. отримав копію оскаржуваної постанови 6 січня 2022 року. Вказана обставина підтверджується даними розписки, що міститься в матеріалах справи (а.с.35).

Згідно даних штампу вхідної кореспонденції убачається, що апеляційну скаргу подано до суду 10 січня 2022 року, тобто в межах 10 днів з дня отримання копії постанови. З огляду на наведене, апеляційний суд уважає можливим визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та з метою забезпечення доступу до правосуддя поновити строк на подання апеляційної скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Ткаченко І.М. доводи апеляційної скарги підтримали.

ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Вказав, що він рухався по головні дорозі зі швидкістю 70 км/год. Уважає винним у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_1 , який повинен був надати йому дорогу .

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 256 КУпАП визначено наступне:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №218286 від 17 жовтня 2021 року, містить наступне: ОСОБА_1 , 17 жовтня 2021 року, керуючи транспортним засобом "Volkswagen Jetta", державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Києві по вул. Косенка, 5А на перехресті ( нерівнозначних) рівнозначних доріг не надав перевагу в русі транспортному засобу, що наближався праворуч "Volkswagen Passat" з державним номерним знаком НОМЕР_2 . Далі в протоколі вказано про порушення вимог п.16.11 , який виправлено на п. 16.12 ПДР України, а також п. 2.3 б ПДР України.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано факт отримання транспортними засобами механічних пошкоджень у зв`язку із ДТП, а більш деталізований їх опис викладено у схемі місця ДТП на звороті.

Згідно рапорту поліцейської патрульної поліції взводу №2 роти №4 батальйону №4 полку №1 УПП у місті Києві В. Петрашенко від 17 жовтня 2021 року вказано не брати до уваги у фабулі слово "нерівнозначних", яке знаходиться у дужках, з посиланням на те, що під час складання протоколу було допущено описку.

У графі "до протоколу додаються" зазначено пояснення двох учасників, схема ДТП, тест-ДРАГЕР №152 ОСОБА_2 ; тест ДРАГЕР №153 ОСОБА_1 .

У пояснення, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 зазначив, що рухався по вулиці Косенка у напрямку проспекту Гонгадзе по головній дорозі, другий учасник ДТП на автомобілі "Volkswagen Jetta" НОМЕР_1 , виїжджаючи з вулиці Кобзарська, не переконавшись в безпеці маневру під час виїзду на вулицю Косенка, не надав перевагу в русі, внаслідок чого скоїв ДТП.

У поясненнях водія ОСОБА_3 зазначено, що останній, під`їжджаючи до перехрестя вул. Кобзарська з вул. Косенка, зупинився та увімкнув лівий покажчик повороту, пропустив 2 автомобілі справа та зліва. Переконавшись у відсутності автомобілів в обох напрямках по вулиці Косенка, почав рух ліворуч. Боковим зором після початку руху побачив автомобіль "Volkswagen Passat" НОМЕР_2 , що рухається праворуч на великій швидкості. Щоб уникнути зіткнення, ОСОБА_3 заїхав на узбіччя і в процесі з`їзду на узбіччя отримав удар у задню частину автомобіля. Видимих слідів гальмування на асфальті автомобілем "Volkswagen Passat" НОМЕР_3 не було.

З відеофайлу, що міститься в матеріалах справи 2_983346409.mp4розміром 16 392 КБ, убачається що запис здійснено на відеореєстратор, установлений у транспортному засобі Volkswagen Passat.З відеозапису тривалістю 00:38 секунд убачається рух транспортного засобу до моменту зіткнення з іншим учасником ДТП.

Згідно даних відеофайлу водій ОСОБА_3 рухався по грунтовій дорозі, натомість водій ОСОБА_2 по дорозі з покриттям, при цьому будь-яких дорожніх знаків щодо позначення доріг на цій ділянці не установлено. Вказану обставину в судовому засіданні підтвердили та не спростовували обидва учасники дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 1.10 Загальних положень ПДР України визначено, що головна дорога - дорога з покриттям відносно грунтової або та, що позначається знаками 1.22,1.23.1-1.23.4 і 2.3.

Наведене дає підстави для висновку, що водій ОСОБА_3 рухався по другорядній дорозі, а водій ОСОБА_2 - по головній.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №218286 від 17 жовтня 2021 року при його складанні вірно було вказано, що місце ДТП - перехрестя нерівнозначних доріг, а також вказівка на пункт 16.11 ПДР України, а внесення поліцейською подальших виправлень є помилковим, відтак не може бути взято до уваги.

Відповідно до пункту 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно загальних положень ПДР України дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів ( за винятком вимоги звільнити займану смугу руху) , якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

З огляду на наведене, апеляційний суд уважає доведеним порушення ОСОБА_4 пункту 16.11 ПДР України. При цьому, доводи ОСОБА_4 в тій частині, що ДТП мало місце на перехресті рівнозначних доріг є не спроможними, відтак відхиляються апеляційним судом.

Дані Висновку експерта №098-21, складеного 23 грудня 2021 року судовим експертом Автономовим М.В. відхиляються апеляційним судом, оскільки при вирішенні питання експерт помилково виходив із того, що ДТП мала місце на перехресті рівнозначних доріг.

Оцінку діям водія ОСОБА_2 в межах цього провадження суд не надає, оскільки матеріали не містять даних про складання адміністративного протоколу на водія ОСОБА_2 .

Підстав для призначення за клопотанням ОСОБА_1 та захисника Ткаченка І.М. судової автотехнічної експертизи апеляційний суд не убачає, оскільки у суду достатньо даних для ухвалення судового рішення.

Згідно вимог статей 245, 252, 280 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

Частиною 8 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З тексту постанови Подільського районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року убачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАп за порушення вимог пунктів 16.11, 2.3 б ПДР України.

Разом з тим, суд першої інстанції, вказуючи на порушення пункту 16.11 ПДР України та вірно цитуючи зміст цього пункту, що регулює правила проїзду нерівнозначних доріг, помилково вказує про вчинення ДТП на перехресті рівнозначних доріг, що за змістом викладених обставин є опискою.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції уважає за доцільне змінити мотивувальну частину постанови суду першої інстанції, виклавши її в редакції цієї постанови, а в іншій частині постанову залишити без змін.

Керуючись статтями 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині постанову Подільського районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. ПОЛІЩУК