Справа № 289/1292/22
Номер провадження 3/289/932/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2022 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Житомирській області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «ВІА ТРАНС «ЕКСПЕДИЦІЯ»,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2022 серії ОБ №180832, 23 квітня 2022 року о 09 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI ELANTRA», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

23.08.2022 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він дійсно 23.04.2022 орієнтовно об 09:00 год. разом з дружиною та тещею рухався на автомобілі «HYUNDAI ELANTRA», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Лісова в с. Кочерів Житомирського району Житомирської області на кладовище в сторону смт. Брусилів. При русі по вул. Лісова в с. Кочерів автомобіль ОСОБА_1 було зупинено інспектором патрульної поліції Білошицьким Ю.С., та останній зробив зауваження, що ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки і попросив пред`явити документи. Після цього ОСОБА_1 поїхав разом з поліцейським на КПП. Звернув увагу суду на те, що матеріали справи не містять жодних доказів та відомостей про місце вчинення правопорушення, натомість згадка про це є в рапорті від 15.07.2022, що був складений на усунення недоліків не може бути належним та допустимим доказом. Під час написання пояснень один з патрульних запропонував ОСОБА_1 пройти освідування на «Драгері» і ОСОБА_1 погодився, що зафіксовано на запису боді-камери, однак в патрульних не було в наявності спеціального технічного засобу, тому почали вмовляти ОСОБА_1 відмовитися від проходження тесту на стан сп`яніння. Після виходу з приміщення КПП ОСОБА_1 з поліцейським, останній в черговий раз наполягав, щоб ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння і запропонував самому проїхати на медичне освідування до КНП «Радомишльська лікарня». В подальшому, зайшовши на КПП патрульний поліцейський в черговий раз включив боді-камеру, з метою начебто фіксування факту відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на стан сп`яніння, не будучи юридично обізнаним та повіривши патрульному, ОСОБА_1 сказав, що себе нормально себе почуває та не буде проходити тест. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду та затримання транспортного засобу, ОСОБА_1 поїхав до КНП «Радомишльська лікарня» на медичне освідування за наслідками якого надано висновок, що у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

До того ж, ОСОБА_1 зазначив, що в протоколі невірно вказано місце зупинки транспортного засобу, оскільки зупинили його по вул. Лісова в с. Кочерів, а не на 86 км а/д Київ-Чоп. Оскільки в інспекторів патрульної поліції під час зупинки ОСОБА_1 та під час складання протоколу не виявилось спеціального технічного засобу «Драгер», хоча ОСОБА_2 погодився пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння, тому огляд на стан алкогольного сп`яніння, на його думку, проведений з порушенням ст. 266 КУпАП, а тому є недійсним. Також патрульні не запрошували свідків для посвідчення факту ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та засвідчення цього факту в протоколі.

Наявний в матеріалах справи рапорт інспектора взводу № 2 роти 1 БУПП в Житомирській області Мокрицького Р. згідно постанови Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 просив прийняти вказані пояснення до розгляду, дослідити докази - відеозапис з боді-камер на диску, та закрити провадження у справі №289/661/22 на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої письмові пояснення підтримав, просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази по справі, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з дослідженого судом відеозапису (а.с. 39), ОСОБА_1 погодився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер». В подальшому поліцейські з`ясувавши, що на КПП відсутній спеціальний технічний засіб «Драгер» почали неодноразово наполягати на тому, щоб ОСОБА_1 відмовився від огляду на місці зупинки і в медичному закладі та переконувати останнього, що це відповідає його інтересам, на що він і погодився.

На переконання суду відмова пройти огляд на стан сп`яніння була фактично спровокована поліцейським, який запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що водій погодився, а потім відмовився через деякий час вимушено у зв`язку із відсутністю у поліцейського необхідного приладу.

До того ж, суд звертає увагу на те, що на дослідженому відеозаписі відсутнє роз`яснення поліцейських про наслідки відмови ОСОБА_1 від проходження вказаного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що, в свою чергу, також підтверджує версію ОСОБА_1 , що після розмови з поліцейськими, він був переконаний, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не призведе до притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у разі самостійного проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі і отримання негативного результату .

Інші ж докази, які містяться в матеріалах справи, а саме письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.04.2022, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23.04.2022, рапорти поліцейських від 23.04.2022 та 15.07.2022, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №704462 від 23.04.2022, довідки Управління патрульної поліції в Житомирській області від 26.04.2022 (а.с. 2-8, 11) не являються належними доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а навпаки спростовуються дослідженим судом відеозаписом.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи в суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 9, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя О. О. Кириленко