Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/358/22 Головуючий у суді І інстанції: Ябчик Н.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді Республіки Грузія, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого неофіційно слюсарем з ремонту автомобілів, спів мешкає, на утриманні 1 неповнолітня дитина,, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496,20 грн. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду 28.03.2022 о 21.21 год. по вул. В.Голого, 75, в м. Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова нестійка хода, почервоніння обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, з застосуванням газоаналізатора алкотерстер «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він дійсно керував транспортним засобом та дійсно був зупинений працівниками поліції. Згодом його було застосовано адміністративне затримання, та доставлено до відділу поліції. В поліції не запропонували йому продути Драгер та жодні документи він не підписував.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову судді суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги, зазначив, що 28.03.2022 о 21.21 год. по вул. В.Голого, 75, в м. Знам`янка Кропивницького району він дійсно керував автомобілем та віз свого товариша ОСОБА_2 на поїзд. Праівники поліції зупинили його оскільки у них був конфлікт, так як він відмовився ремонтувати їх службовий автомобіль. Він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому, за пару годин до цього, випив дві пляшки пива. Його примусово доставили разом з товаришем до райвідділу, протримали дві години та не надали будь-якого протоколу.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 28.03.2022 року разом ОСОБА_1 ремонтували автомобіль для ЗСУ., під час роботи ОСОБА_1 випив пляшку пива.

Близько 21.00 години ОСОБА_1 віз його на поїзду сполученням до м. Вінниці у відрядження, проте їх безпідставно зупинили працівники поліції та відвезли до райвідділу де протримали 2 години. При цьому, він спізнився на поїзд. Вказав, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №240846 від 28.03.2022, яким підтверджується, що саме 28.03.2022 о 21.21 год. по вул. В.Голого, 75, в м. Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких кожен окремо підтвердив, що в їх присутності та в приступності ще одного свідка ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я;

При цьому, апелянтом не додано доказів, який би ставив під сумнів показання зазначених свідків та обставини викладені у протоколах.

Апеляційний суд не має сумнівів стосовно показань свідка ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , оскільки вказані свідки з ОСОБА_1 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- записами які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у відділі поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не пропонували у віллі поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються записами які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

В даному випадку ОСОБА_1 взяла на себе статус водія та погодилась нести за це відповідну відповідальність.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, сп`яніння.

Тобто, в даному випадку ОСОБА_1 повинен був, як водій водія відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України в разі необхідності пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено обов`язок водія проходження відповідного огляду.

Таким чином дії ОСОБА_1 , які виразилися в тому, що він перебуваючи у статусі водія та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

При цьому, як зазначає апелянт ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що вжив лише дві пляшки пива та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому, на думку суду, останній мав можливість пройти огляд на стан сп`яніння.

Доводи свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд не приймає, оскільки це не звільняє водія від обв`язку пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта з приводу того, що співробітниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та судом першої інстанції при розгляді справи було допущено порушення вимоги закону та крім того судом надано неправильну оцінку зібраним доказам у справі є необґрунтованими та безпідставними, на переконання апеляційного суду порушень вимог закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення судом першої інстанції співробітниками поліції та судом першої інстанції не допущено.

Більше того, суд першої інстанції повно об`єктивно та неупереджено дослідив усі зібрані докази по справі та дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Також, апеляційний суд не може визнати неналежним доказом відеофайли зафіксовані за допомогою нагрудної камери поліцейського, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук