Справа № 444/1905/22 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 33/811/1352/22 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Вольського Андрія Богдановича на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2022 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 04.08.2022 о 20 год. 50 хв. в с. Боянець на вул. І. Франка, 105 Львівської області керував транспортним засобом марки «ГАЗ53А», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера "Драгер" 6820, результат 0,71 ‰.

На постанову судді захисник Вольський А.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, захисник зазначає, що ОСОБА_1 участі у судовому засідання не брав, а про постанову йому стало відомо 17 жовтня 2022 року після отримання поштивого відправлення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_1 не бува належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у зв`язку з чим був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Крім цього зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, а сам відеозапис не є безперервним.

Також вказує, що з роздрукованого тесту не можливо відстежити останню повірку приладу.

Звертає увагу, що в порушення вимог використовувати для кожного тестування новий мундштук, ОСОБА_1 під час тестування протягом двох хвилин здійснив 13 видихів в один і той же мундштук.

Також зазначає, що ОСОБА_1 перед проходженням огляду інтенсивно палив сигарету. Окрім цього вказує, що ОСОБА_1 вживає ліки у зв`язку із наявним захворюванням. Зазначене впливає на коректність роботи алкотестера.

На думку апелянта, зазначені у направленні ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності, скільки такі не вбачаються з відеозапису, а запах алкоголю при 0,71‰ не прослідковується.

Також ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується відсутністю у матеріалах справи відповідного документа встановленої форми.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_1 та його захисник Вольський А.Б. у судове засідання не з`явилися. Від захисника Вольського А.Б. на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про розгляду справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На думку апеляційного суду, співробітниками поліції було істотно порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а відтак такий огляд є недійсним.

Як вбачається з відеозапису події від 04 серпня 2022 року співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу, на що він погодився. Результат огляду за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 показав позитивний результат, з яким ОСОБА_1 не погодився. Виявив бажання проїхати до медичного закладу.

Про незгоду ОСОБА_1 свідчить також його відмова від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатів тестування технічного пристрою «Drager» на стан сп`яніння.

Разом з тим, в порушення вищезазначених вимог закону щодо порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, встановлює, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всупереч цим вимогам, до матеріалів було долучено лише три фрагменти відеозапису, загальною тривалість 5 хв. 28 с.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на наявну суперечність між цими уривками (фрагментами) відеозапису, адже наприкінці одного фрагменту відео ОСОБА_1 заявляє про бажання пройти огляд в медичному закладі, оскільки не погоджується з результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу, натомість уже в іншому відео заявляє про свою відмову. На думку апеляційного суду, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі спровокована самими працівниками поліції.

Таким чином, наведений відеозапис не може бути належним доказом вини водія, оскільки всупереч вимогам законодавства не було проведено безперервну відео фіксацію, а з фрагментів спілкування поліцейського з ОСОБА_1 не видається можливим встановити фактичні обставини справи, зокрема в частині дотримання поліцейськими процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Оскільки працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такий огляд вважається недійсним.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити захиснику Вольському Андрію Богдановичу строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Вольського Андрія Богдановича задовольнити.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 15 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах