Справа № 128/2169/21
Провадження № 33/801/291/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Балинського Б.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 29 березня 2022 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 29 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що судом не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, з приводу того, що він не знаходився за кермом автомобіля; суд не направляв повістки та не допитав у якості свідка ОСОБА_3 , який перебував за кермом автомобіля та міг підтвердити цей факт; суд не направляв повістки понятому ОСОБА_4 ; він не був зупинений працівниками поліції; протокол про адміністративне правопорушення за часом складено раніше, ніж висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння; огляд проведено поза межами визначеного законом строку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Балинського Б.В., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №099712, складеному ПС РПП ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Цимбалістим Д.М., 18.07.2021 о 01 год. 10 хв. по вул. Шкільна в с. Гавришівка Вінницького району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР черговим лікарем наркологом.

Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1751 від 18.07.2021, складеного лікарем КНП «Центр терапії залежностей Соціотерапія» Вінницької обласної ради» ОСОБА_5 , за результатами проведеного огляду у ОСОБА_1 було виявлено стан алкогольного сп`яніння (1,32 проміле).

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи.

Однак, такий висновок суду першої інстанції зроблений за неповного з`ясування обставин даної справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №099712 від 18.07.2021 ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив, що за кермом перебував не він, а його товариш, який не дочекався поліції та пішов додому. Про вказані обставини зазначено і в письмових поясненнях ОСОБА_1 .

Суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 18.07.2021 о 01:10 год. він не керував автомобілем ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який йому належить, а був пасажиром на задньому сидінні разом з двома дівчатами, прізвище яких він не знає. За кермом знаходився чоловік на ім`я ОСОБА_11 , якого знав раніше, і якому він дозволив керувати автомобілем в день події. Поруч з водієм сидів ОСОБА_2 .. ОСОБА_1 дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вони рухалися в с. Гавришівка на заправку з метою купити пиво. Коли його автомобіль зупинився попереду автомобіля Таврія, він вирішив вийти з автомобіля та підійти подивитися, що там сталося. Коли він підійшов до автомобіля Таврія він почув, що стався конфлікт. Потім ОСОБА_15 викликала поліцію. Працівники поліції стали складати відносно нього протокол про те, що він начебто керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Однак, він пояснював, що керував автомобілем інший чоловік, а не він. Незважаючи на це, працівники поліції відвезли його до наркодиспансеру, де він здав аналізи. Коли він підійшов до автомобіля Таврія, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 та дві дівчини втекли, а він залишився.

Апеляційний суд бере до уваги, що від початку складення протоколу та до кінця розгляду справи в суді ОСОБА_1 заперечував факт перебування за кермом автомобіля.

Пояснення ОСОБА_1 , надані ним безпосередньо при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (що відображено на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції) узгоджуються з його письмовими поясненнями та поясненнями, наданими в судовому засіданні.

17 травня 2022 року в судовому засіданні при апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_3 , зважаючи на те, що судом першої інстанції безпідставно не було задоволено клопотання про виклик вказаного свідка до суду першої інстанції.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 заявляв клопотання про виклик до суду першої інстанції свідка ОСОБА_3 , яке залишено без реагування, вказане клопотання було задоволено апеляційним судом.

Так, свідок ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції пояснив, що 17 липня 2021 року він знаходився в с. Гавришівка на футболі, де познайомилися з дівчатами, разом з якими ввечері повертався до району Тяжилів в м. Вінниці. По дорозі вони зустріли ОСОБА_1 (раніше йому знайомого) ще з одним товаришем - ОСОБА_10 , які попросили його підвезти їх до заправки, щоб купити пиво та каву. За кермом автомобіля був він ( ОСОБА_11 ), збоку на пасажирському сидінні сидів ОСОБА_10 , а ОСОБА_1 з дівчатами сидів позаду. По дорозі ОСОБА_10 попросив стати біля припаркованих автомобілів, і він зупинився. З автомобіля спочатку вийшов ОСОБА_12 , а за ним ОСОБА_1 . Він залишився сидіти з дівчатами в автомобілі. Коли він зрозумів, що назріває конфліктна ситуація на дорозі, він разом з дівчатами вийшли з машини і пішли до ОСОБА_13 . Працівників поліції на цей час на місці не було.

В постанові суду вказується, що свідок ОСОБА_2 підтвердив пояснення ОСОБА_1 , зокрема, що автомобілем ВАЗ-2101 керував інший чоловік, аніж ОСОБА_1 , однак, суд першої інстанції не зробив висновки з приводу пояснень цього свідка щодо того, чи бере він їх до уваги чи ні, узагальнивши лише пояснення без їх деталізації та аналізу.

Суд першої інстанції також взяв до уваги лише письмові пояснення свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Однак, пояснення свідка ОСОБА_14 не можуть бути взяті до уваги, адже вони датовані 17 липням 2021 року, тобто за день до складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується пояснень іншого свідка, то з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_15 поліцейському повідомила, що в автомобілі знаходилося двоє хлопців та двоє дівчат, тоді як насправді в автомобілі знаходилося п`ятеро осіб. Всі свідки, в тому числі ОСОБА_15 вказали, що автомобіль ВАЗ-2101 під`їхав ззаду, тобто автомобіль Славута, в якому була свідок ОСОБА_15 , по відношенню до автомобіля ВАЗ-2101 був попереду, і тому, беручи до уваги пояснення ОСОБА_3 («спочатку вийшов ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_1 »), свідок і бачила їх в такій черговості.

Також ОСОБА_15 зазначила, що «водієм даного авто є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », однак, вона не могла знати його прізвище та по батькові, а також його анкетні дані, адже з відеозапису вбачається, що вона раніше його не знала.

Крім того, свідок ОСОБА_15 не могла бачити такі ознаки алкогольного сп`яніння, як «червоні очі», адже була ніч, і не зрозумілою є вказана нею в письмових поясненнях ознака сп`яніння «пришвидшена реакція». Тобто, пояснення їй диктували працівники поліції, вона лише їх підписала.

Пояснення свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не є достовірними, оскільки на їх підставі не можна встановити дійсні обставини справи, а тому вони не можуть бути взяті до уваги судом.

Відтак, апеляційний суд вважає, що в матеріалах даної адміністративної справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності такої ознаки цього адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом.

У п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, або свідками, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , апеляційний суд прийшов до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріалами справи не підтверджується.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути перевірені за допомогою доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Оскільки встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не має правового значення аналіз та оцінка обставин щодо законності (чи незаконності) проведеного медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому заслуговують на увагу.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на уповноважених осіб, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст.62 Конституції України).

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачяться на користь обвинуваченої особи (ст.62 Конституції України), виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній елемент об`єктивної сторони правопорушення - керування транспортним засобом, що є необхідним для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 29 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало