Справа № 163/375/22
Провадження № 3/163/391/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.
з участю представника Волинської митниці Федчишина Р.А.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0302/20500/22 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП невідомий,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 13 лютого 2022 року близько 15:48 години з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці в якості водія автомобіля "Peugeot 5008", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , перемістив цей автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави переміщення транспортного засобу документів, що містять неправдиві відомості щодо покупця (отримувача) та вартості автомобіля, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_1 на розгляд справи в суді не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду, зокрема і шляхом направлення повідомлення на його електронну адресу та через свого захисника. Заяви чи клопотання щодо суті протоколу та процедури його розгляду у суд не надходили.
Його захисник - адвокат Цімура Я.В. на електронну адресу суду надіслав клопотання про закриття провадження, в якому виклав свою правову позицію про відсутність в діях його підзахисного складу правопорушення, одночасно просив розгляд справи провести без його участі.
Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Незважаючи на заперечення захисника щодо наявності в діях його підзахисного складу правопорушення, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, письмовими поясненнями та митною декларацією ОСОБА_1 , актом про проведення огляду транспортного засобу, контрольним талоном для проходження по "червоному коридору", митною декларацією типу ЕЕ №UA100140/2022/760312, договором купівлі-продажу від 12.01.2022 без номера, договором купівлі-продажу від 12.01.2022 за №L2201-0094, службовою запискою інспектора митниці, відповіддю компанії "Longо Estonia OU".

Твердження захисника Цімура Я.В. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд не приймає до уваги з наступних мотивів.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України визначено, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

У своїх письмових пояснення від 13.02.2022 ОСОБА_1 вказав, що придбав автомобіль особисто за свої кошти в сумі 6390 євро, а до митного контролю подав інший договір купівлі-продажу із значно меншою ціною, бо від знайомих дізнався, що в такому разі буде дешевше розмитнення.
Після складання протоколу ОСОБА_1 власноручно підписав його, будь-яких заперечень не вказав, про необхідність залучення захисника не зазначив, як і не зазначив, що інспектором митниці на нього чинився будь-який вплив щодо написання пояснень. Також будь-яких зауважень до протоколу не зазначив і у своїх письмових поясненнях, як і не зазначив про будь-які порушення, зокрема про не роз`яснення права на захист.
Також в матеріалах справи відсутня та на суду не була подана інформація про звернення ОСОБА_1 чи його захисника до відповідних органів з приводу протиправних дій інспектора митниці.
А тому твердження захисника в своєму клопотання про перешкоджання доступу його підзахисному до захисника та написання пояснень під диктовку інспектора митниці, суд вважає надуманими та використаними для уникнення від відповідальності.
Під час складання протоколу про порушення митних правил, із виявленого договору купівлі-продажу та особистих пояснень ОСОБА_1 встановлено, що дійсна вартість автомобіля становить 6390 євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 13.02.2022 становить 203 703, 62 гривні.
В своєму клопотання адвокат Цімура Я.В. вказує на те, що згідно відповіді компанії продавця "Longо Estonia OU" ОСОБА_1 оплатив за автомобіль "Peugeot 5008", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , готівкою, однак сума за яку було придбано авто в цій відповіді відсутня.
Такі аргументи захисту спростовані під час судового розгляду, зокрема відповіддю компанії "Longо Estonia OU" до якої додано договір купівлі-продажу від 12.01.2022 за №L2201-0094, в розділі 3 пункту 3.1. якого вказано про те, що вартість предмета договору - автомобіля становить 6390 євро.

Що стосується невідповідності кваліфікуючих ознак правопорушення зазначених в протоколі диспозиції ч.1 ст.483 МК України встановлено таке.
Частиною 1 ст.483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З огляду на правову конструкцію диспозиції ч.1 ст.483 МК України відповідальність може наставати як за фізичне переміщення товарів через митний кордон, так і за вчинення дій, спрямованих на таке фізичне переміщення товарів.

За цим протоколом ОСОБА_1 в провину ставиться переміщення через митний кордон автомобіля з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави переміщення транспортного засобу документів, що містять неправдиві відомості щодо покупця (отримувача) та вартості автомобіля.
Захисник зазначає, що диспозиція ч.1 ст.483 МК України не містить такої кваліфікуючої ознаки як подання документів з неправдивими відомостями щодо покупця (отримувача) товарів та вартості товару, а лише щодо одержувача та митної вартості.
Однак за своїм змістом такі поняття як отримувач та одержувач товарів є синонімами та по своїй суті мають аналогічне значення.
У своїх поясненнях захисник неправильно трактує диспозицію ч.1 ст.483 МК України щодо подання неправдивих відомостей виключно щодо митної вартості, так як в диспозиції цієї статті відповідальність настає за подання неправдивих відомостей необхідних саме для визначення митної вартості товару.
Частиною 1 ст. 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто для визначення митної вартості товару, ОСОБА_1 повинен був надати документи, які підтверджують фактурну ціну за автомобіль, що фактично сплачена, яка необхідна для нарахування митних платежів.

У зв`язку з цим встановлено підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.483 МК України складу правопорушення, а саме вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Враховуючи характер правопорушення та особу порушника, стягнення на нього слід накласти у виді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваного транспортного засобу та його конфіскації.
З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат у справі про порушення митних правил у відповідності до вимог ст. 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731, на підставі довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил за протоколом №0302/20500/22, встановлено наступне.
Автомобіль був поміщений на склад митниці 13.02.2022, що підтверджується відповідною довідкою.
В матеріалах справи наявний акт примусового відчуження автомобіля "Peugeot 5008", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2022, погодженого начальником Хмельницької обласної військової адміністрації, у зв`язку з уведенням в Україні воєнного стану.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що стягненню підлягають витрати саме за період до 27.02.2022, тобто за 5 діб, оскільки після примусового відчуження майна вищевказаний транспортний засіб на складі митниці не зберігався.
Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 203 703 (двісті три тисячі сімсот три) гривні 62 копійки з конфіскацією у власність держави вилученого за протоколом про ПМП №0302/20500/22 автомобіля "Peugeot 5008", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вартістю 203 703,62 гривні.
Штраф в розмірі 203 703 (двісті три тисячі сімсот три) гривні 62 копійки підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання транспортного засобу в розмірі 1 570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 55 копійок на рахунок UA1160491 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області С.А.Шеремета