Єдиний унікальний номер №943/1212/22
Провадження №3/943/710/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судового засідання Красіцької Т.М., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

24 вересня 2022 року близько 18 год. 40 хв. по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив щодо своєї дочки ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру, що виражалось нецензурною лайкою у сторону потерпілої, погрозах фізичною розправою, позбавлення її вільного доступу до житла, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про час і місце розгляду справи, а клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відтак, на підставі ст. 268 КУпАП, дану справу розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Разом із тим, у судовому засіданні від 04.10.2022 року ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, заперечивши факт правопорушення, а також пояснив, що він не матюкався, однак визнав наявність факту тривалого конфлікту із дочкою.

Заслухавши пояснення потерпілої, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі статтею 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №621553 від 27.09.2022, письмовою заявою потерпілої ОСОБА_1 від 24.09.2022, яка є дочкою правопорушника, і яка, будучи попереджена за ст. 383 КК України, просила прийняти міри до свого батька ОСОБА_2 , який 24 вересня 2022 року вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, під час якого ображав її нецензурними словами, виганяє із місця проживання та чинить постійний психологічний тиск.

Крім того, вина ОСОБА_2 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення доводиться показаннями потерпілої та свідків, які були безпосередньо допитані судом у ході розгляду цієї справи.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що у неї з дитинства триває конфлікт з батьком, бо він зловживав алкоголем, виганяв її з матір`ю з дому. Так, зранку 24.09.2022 року батько ОСОБА_2 почав їй погрожувати, що виключить світло і газ, виражався нецензурними словами на її адресу, погрожував вигнати її з дому, а ввечері таки відключив їй світло. Свідками цього конфлікту були діти потерпілої: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 показав, що є сином потерпілої та внуком правопорушника, який 24.09.2022 року вчинив конфлікт з його матір`ю, в ході якого дідо ображав маму нецензурними словами та погрожував їй фізичною розправою, навіть у присутності поліцейського, який приїхав на виклик матері. Також свідок повідомив, що він хотів розігріти собі їжу, але не міг цього зробити, оскільки дідо ОСОБА_2 відключив їм світло.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 показав, що є сином потерпілої та внуком правопорушника. 24.09.2022 року близько 18 год. свідок приїхав із роботи додому та хотів розігріти собі їжу, але не міг цього зробити, оскільки дідо ОСОБА_2 відключив їм світло, а перед тим він погрожував цим його матері, а також ображав її, говорив, що вона йому не дочка і він її заб`є.

Відтак, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП є доведеною, оскільки він здійснив домашнє насильство, насильство за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що об`єктивно доводиться вищевказаними доказами. Натомість заперечення правопорушника суд оцінює критично, оскільки такі є голослівними, не грунтуються на жодних доказах і спростовуються вищевказаними доказами, які суд вважає належними і допустимими.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за скоєне ним адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Судом враховано, що згідно вимог статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є особою пенсійного віку, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, вважаю за доцільне застосувати до порушника адміністративне стягнення відповідно до вимог статті 27 КУпАП у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 34, 35, 36, 40-1, 173-2, 245, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 496,20 гривень в користь держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя І. Б. Кос