Справа №585/675/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євлах О. О.
Номер провадження 33/816/309/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Могиленець А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Яковця Є.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 24 квітня 2022 року о 22 год. 23 хв. на вул. Учительській в м. Ромни керував автомобілем Mitsubishi Outlander д/з НОМЕР_1 з різким запахом алкоголю з ротової порожнини та відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі та із застосуванням приладу «Драгер», в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив дослідити докази, які містяться в матеріалах справи, викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інспектора поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , скасувати постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що суд однобічно оцінив докази в справі та не врахував недоліки їх формування, а саме:

1. Під час оформлення протоколу, так і в суді ОСОБА_1 пояснив, що алкогольних напоїв в той день взагалі не вживав, в момент нібито виявлення у нього ознак та затримання він не керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander д/з НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу не відмовлявся, просив надати сертифікат відповідності на вказаний прилад, просив забезпечити присутність захисника, також просив провести огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 не повідомляв суду, що вживав алкогольні напої та категорично заперечував цей факт, що спростовує протилежні висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові. Свідок ОСОБА_5 підтвердив у суді вказані ОСОБА_1 обставини.

2. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 241173 від 24.04.2022 сам по собі не може бути визнаний доказом у даній справі в розумінні ст..251 КУпАП.

3. Письмові показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є недопустимим доказом, оскільки вони становлять собою абсолютно ідентичні надруковані на принтері бланки, до яких однією рукою вписані прізвища свідків, прізвище апелянта, номер автомобіля, ознаки сп`яніння та кількість проміле. Проте дві різні людини не можуть сприймати однаково події і давати однакові пояснення аж до слова, коми і крапки у тексті. З цього вбачається, що дані показання були заздалегідь заготовлені працівниками поліції, а не давались свідками в довільній формі, а тому по суті взагалі не є показаннями. Крім цього, відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були одягнені у військову форму, є військовослужбовцями територіальної оборони, постійно здійснюють патрулювання міста, сприяють поліцейським у виконанні їх функцій. Тому щодо неупередженості вказаних свідків є сумніви, а отже вони взагалі не могли залучатись як свідки.

4. Крім того, судом дані свідки не допитувались, хоча двічі викликались, але до суду так і не з`явились. Вказане позбавило апелянта та його захисника можливості ставити їм запитання, що суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5. Щодо відеозапису, який було оглянуто в судовому засіданні, то з нього вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, а просив попередньо надати йому можливість спілкування з захисником, на що він безумовно має право. Така позиція ОСОБА_1 була витлумачена працівником поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, після чого поліцейський, не пропонуючи пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, одразу повідомив, що буде складено протокол за відмову від проходження огляду.

6. Поліцейський в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ч.3 ст.266 КУпАП не забезпечив огляд апелянта на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я на його прохання.

7. Крім того, з відеозапису вбачається, що він здійснений у відділенні поліції, тобто на місці виявлення нерухомого транспортного засобу поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що суперечить п.6 Розділу І вказаної вище інструкції.

8. Суд першої інстанції не оцінив в повному обсязі вказані вище доводи захисту і безпідставно їх відхилив, зазначивши лише те, що саме факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду був причиною притягнення його до адміністративної відповідальності. А те що на момент приїзду поліції, автомобіль перебував у зупиненому стані значення не має, оскільки до його зупинки він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння.

9. Крім того, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції була відсутня «сторона обвинувачення», тобто жодна уповноважена державою особа не наполягала на притягненні ОСОБА_1 до відповідальності, суд з власної ініціативи досліджував докази, оформлені поліцією і зрештою притягнув його до відповідальності. Тобто суд фактично перебрав на себе роль обвинувачення і втратив неупередженість.

10. Апелянт вважав, що суд безпідставно при накладенні стягнення не з`ясував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, як це передбачено ч.2 ст.33 КУпАП і не розглянув питання про можливість накладення стягнення менш суворого покарання, ніж те, що передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного апелянт вважав, що в ході судового розгляду не було здобуто доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Яковця Є.О., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, поновити строк звернення до суду, скасувати постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч.1 ст.251, ст.280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

До висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП дійшов, з врахуванням протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 241173 від 24.04.2022 року, долученого до матеріалів справи відеозапису, письмових пояснень свідків, пояснень ОСОБА_1 та свідка, наданими в судовому засіданні, однак, такий висновок судді суду першої інстанції апеляційний суд вважає таким, що суперечить фактичним обставинам справи, з врахуванням наступного.

Так, суд першої інстанції в своїй постанові визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановив, що з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 в присутності працівників поліції та тероборони відмовився продути алкотестер «Драгер».

Разом з тим, повторно дослідивши в судовому засіданні зазначений відеозапис, апеляційний суд встановив, що на вказаному відео файлі відсутні будь-які дані, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і що саме він був зупинений працівниками поліції, у яких виникла підозра щодо перебування останнього у стані сп`яніння. Вказаний відеозапис містить лише розмову ОСОБА_1 з поліцейським в кабінеті відділення поліції, в ході якої ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», пройти огляд в медичному закладі поліцейський йому не пропонував, ОСОБА_1 пояснив, що відпочивав у своїй машині та відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» без участі захисника.

Так, п.2 глави 3 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозапис ведеться безперервно до їх завершення.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах провадження відсутні належні і допустимі докази того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, тобто суб`єктом правопорушення передбаченого ст..130 КУпАП, як і відсутні докази щодо направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ч.3 ст.266 КУпАП.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали даної справи не містять взагалі.

За таких обставин, за відсутності доказів, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.