КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №357/7735/22
Апеляційне провадження
№33/824/3038/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Короля Павла Васильовича на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496грн 20коп.

Постановою судді визнано доведеним, що 26 серпня 2022 року о 01:00год. в м. Узин Білоцерківського району Київської області по вул. Авіаторів, 59, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Король П.В. 20 вересня 2022 року подав до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, має уривчастий, не постійний характер, і переривається з невідомих причин, що не відповідає положенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Крім того захисник Король П.В. зазначає, що з метою підкріплення своїх міркувань стосовно об`єктивної неможливості визнавати відеозапис з нагрудної камери поліцейського належним доказом, ним долучено до матеріалів справи лист Департаменту патрульної поліції від 19 липня 2021 року, у якому висвітлено деякі аспекти функціонування портативних відеореєстраторів, які використовують працівники поліції під час виконання своїх службових завдань. Разом з цим, судом першої інстанції не надано жодної оцінки вказаному доказу.

Також адвокат Король П.В. просить застосувати за аналогією закону положення ст. 283 КУпАП, відповідно до якого постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

ОСОБА_1 про день та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений через свого захисника - адвоката Короля П.В., у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, захисник Король П.В. просив розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 , посилаючись на зайнятість останнього на роботі, тому відповідно до положень ст. 294 КУпАП суд провів апеляційний розгляд у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Короля П.В., який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції повно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення та надані докази у підтвердження його вчинення, надав оцінку доводам правопорушника та його захисника, та прийшов до правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5. Правил

дорожнього руху.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №178504 від 26 серпня 2022 року, в цей день, о 01год. 00хв., у Київській обл., Білоцерківському районі, м. Узин, вул. Авіаторів, 59, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не надав письмових пояснень по суті порушення та не підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до приписів п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти медичний огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження медичного огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Частинами 1 - 3 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого

сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З приєднаного до матеріалів справи відеозапису з відеокамери поліцейського вбачається момент зупинки автомобіля «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 , під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», однак останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовився.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, як з використанням спеціальних технічних засобів, так і у закладі охорони здоров`я, була зафіксована за допомогою відеозапису.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, має уривчастий, не постійний характер, і переривається з невідомих причин, а відтак не може бути належним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними.

Відповідно до п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Разом з цим, ні положеннями зазначеної Інструкції, ні нормами КУпАП не визначено обов`язкового надання суду під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення повного відеозапису виконання поліцейським, яким був складений протокол, своїх обов`язків.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , відеозапис повністю відображає подію вчинення ОСОБА_1 порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Король

П.В. не заперечував, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з тим, що в нього не було на це часу.

Також захисник Король П.В. не зазначив, на спростування яких саме обставин необхідний саме повний відеозапис з моменту початку виконання службових обов`язків працівником поліції, який здійснював відеозапис подій з участю ОСОБА_1 , і до їх завершення.

За таких обставин, ненадання суду цілісного відеозапису з моменту початку виконання службових обов`язків працівником поліції, не є підставою для висновку про не вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і не є підставою для закриття провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення.

Доводи апеляційної скарги, що оскаржувана постанова судді не містить оцінки листа Департаменту патрульної поліції від 19 липня 2021 року, не можуть бути самостійною підставою для скасування постанови судді першої інстанції і закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як зі змісту вказаного листа неможливо встановити, які саме порушення були допущені працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Посилання у апеляційній скарзі на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений технічний засіб, на який здійснено фіксування подій зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для визнання такого доказу, як відеозапис, недопустимим, апеляційний суд вважає безпідставним.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення визначений у статті 256 КУпАП. Зокрема, дана норма не передбачає необхідності зазначення у протоколі номеру, назви та інших характеристик технічного засобу відеозапису, на який здійснюється фіксація огляду на стан сп`яніння або відмова від проходження такого огляду.

Також зміст протоколу про адміністративне правопорушення та відомості, які у ньому зазначаються, визначено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 6 листопада 2015 року за № 1376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2015 року за № 1496/27941, яка також не передбачає необхідності зазначення у протоколі технічного засобу, яким здійснено відеозапис відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника Короля П.В. на постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, у яких зазначається про необхідність зазначення технічних характеристик засобів фіксації у постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності (справи № 428/2769/17, 524/5536/17), апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки обставини справи, зазначені у постановах Верховного Суду, і у даній справі не є тотожними.

У зазначених постановах Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду визнав неналежним доказом відеозапис через те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідно до ст. 258 КУпАП винесена органом Національної поліції без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не містила посилання на технічний засіб, яким була здійснена відеофіксація, як того вимагає ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Разом з цим, як вже зазначалося вище, ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне

правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки ( відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що дані протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2022 року з достатньою повнотою досліджені судом першої інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП, висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надана оцінка доводам ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Короля П.В., та наявному відеозапису.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, не встановлені обставини, на підставі яких справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Короля Павла Васильовича залишити без задоволення, постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт