Справа №751/2424/22
Провадження №3/751/1364/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з даних протоколу місце роботи не повідомив, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

за участі сторін:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник особи, що притягується

до адміністративної відповідальності Дворніченко М.М.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №228665, 10.07.2022 року о 12 год. 25 хв. в м. Чернігові по вулиці Шевчука 27/1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SUBARU FORESTER» /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена рухливість ходи.

Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом, однак категорично заперечив перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Узагальнений зміст заперечень зводиться до виникнення конфлікту з працівниками поліції, які спочатку повідомили про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, але після проходження огляду з застосуванням приладу «Драгер», почали безпідставно звинувачувати про перебування вже в стані наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 стверджував про відсутність у нього будь-яких ознак, які б могли вказувати про його перебування в будь-якому стані сп`яніння, що було достеменно відомо і працівникам поліції, які дозволяли в процесі спілкування з ними керувати його транспортним засобом.

Окрім того, водій пояснив, що спочатку він повідомив працівникам поліції про готовність їхати до лікувального закладу для проведення огляду у лікаря-нарколога. Але після того як працівники поліції повідомили про можливість і самостійного проведення аналогічного огляду наступного дня, на їх повторну пропозицію вже відмовився. Усвідомив про помилковість прийнятого рішення лише наступного дня у лікувальному закладі, де повідомили, що результати огляду вже не матимуть жодного значення, оскільки будуть проводитись у відсутності працівників поліції.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Приписами п.2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є, зокрема, і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок).

Відповідно до п.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

З переглянутого відеозапису з портативного відео реєстратора встановлено, що водій ОСОБА_1 10.07.2022 року в м. Чернігові по вул. Шевчука керував автомобілем «SUBARU FORESTER» /д.н.з. НОМЕР_1 /. У зв`язку з порушенням водієм вимог п.8.5 «г» ПДР України відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №580196 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Під час спілкування працівниками поліції спочатку було повідомлено ОСОБА_1 про начебто наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння. Останній висловив згоду і після проходження огляду з застосуванням приладу «Драгер» було виявлено відсутність у видихуваному ним повітрі алкоголю.

Після чого працівниками поліції було повідомлено про наявність у ОСОБА_1 ознак перебування в стані наркотичного сп`яніння і запропонували проїхати до лікаря-нарколога. Спочатку ОСОБА_1 одразу висловив згоду та пішов зачиняти двері автомобіля. Далі відеозапис припинився і після його відновлення працівники поліції знову почали з`ясовувати позицію ОСОБА_1 щодо огляду в лікувальному закладі на що останній вже повідомив про відмову.

Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, яка є чинною, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

За конкретних обставин справи, вимкнення працівником поліції відеореєстратора одразу після згоди водія пройти огляд в лікаря-нарколога, та її увімкнення і надання останнім вже прямо протилежної відповіді формує обґрунтовані сумніви щодо усвідомленого ним прийнятого рішення, та як наслідок не дозволяють суду взяти відеозапис до уваги як беззаперечний та об`єктивний доказ винуватості.

Надані пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо переконань працівником поліції в момент відсутності відео фіксації про можливість пройти самостійно огляд наступного дня логічно пояснюють зміну ним позиції про відмову від проходження огляду в лікаря-нарколога.

Окрім того, не відсторонення водія та надання працівниками поліції ОСОБА_1 можливості керувати транспортним засобом у період оформлення адміністративних матеріалів також опосередковано вказують на відсутність в останнього очевидних ознак будь-якого сп`яніння.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 органи поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення та зібрання і оформлення доказів.

Оцінка доказів, згідно ст.252 КУпАП, здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд звертає увагу, що якщо проведення медичного огляду пропонувалося працівником поліції без явних на те причин, описані ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають фактичному стану водія, винуватість водія автомобіля в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху поза розумним сумнівом не може вважатись доведеною.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог п.2.5 ПДР в розпорядження суду надано не було.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.3 ст.62 Конституції України, ст.ст.247 п.1, 251 ч. 2, 284, 287 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов