КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/705/22 Головуючий у 1 інстанції: Попович О.В. Провадження № 33/824/3670/2022 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 04 листопада 2022 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 28 жовтня 2022 року. До цього про результат розгляду справи він не знав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що не був належним чином повідомлений про останнє судове засідання, у зв`язку з чим суд закінчив розгляд справи за його відсутності. Він не керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , що підтвердив також свідок ОСОБА_2 . Залучені поліцейськими на місці події свідки підтвердили, що не бачили хто був за кермом автомобіля. Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 13 вересня 2022 року. В матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2022 року. ОСОБА_1 зазначив, що копію оскаржуваної постанови суду отримав 28 жовтня 2022 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що визначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід вважати поважними.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками і вважає, що суд першої інстанції помилково вважав доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до наданого суду першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №080844 від 24 січня 2022 року зазначено, що 24 січня 2022 року о 13:10 в смт. Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Б.Хмельницького, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені пояснення свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 2, 3).

Разом з тим, долучені до справи докази не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом керування транспортним засобом.

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджується і долученими до матеріалів справи поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були залучені поліцейським лише для фіксації відмови ОСОБА_1 у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У свої поясненнях суду першої інстанції ОСОБА_1 , зазначив, що 24 січня 2022 року був в гостях у кума ОСОБА_2 в смт. Глеваха. Вдень його розбудив ОСОБА_2 та повідомив, що брав автомобіль його автомобіль та їздив по ліки. Не справився з керуванням, автомобіль занесло приблизно за 100 метрів від будинку. Вони вийшли з будинку та побачили працівників поліції. На запитання поліцейських хто є власником автомобіля він відповів, що автомобіль його, але заперечував факт керування автомобілем Не зважаючи на його пояснення, поліцейські склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП на нього.

В суді першої інстанції були викликані і допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вони показали суду, що були залучені поліцейськими для фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Хто керував транспортним засобом вони не бачили.

Допитаний судом свідок ОСОБА_2 , показав , що є кумом ОСОБА_1 24 січня 2022 року він поїхав на автомобілі, який належить ОСОБА_1 , в аптеку за ліками. Повертався додому десь об 11:12 і по дорозі автомобіль знесло. Він прийшов додому, покликав ОСОБА_1 та знайомого на мікроавтобусі витягти автомобіль. Коли почали витягувати автомобіль приїхала поліція. Вони витягнули машину, після чого поліцейські почали складати протокол на ОСОБА_1 . Зазначив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Матеріали справи щодо ОСОБА_1 не містять рапортів поліцейських, пояснень інших свідків, відеозаписів, або інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом,.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 та покази свідків, відсутність інших доказів, які б підтверджували зворотне, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що відповідно виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2022 рокупідлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2022 року.

Скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2022 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.