Справа № 466/2099/22
Провадження № 3/466/1166/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 травня 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Федорова О.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

07.04.2022 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №234832 від 31.03.2022 року, встановлено, що 31.03.2022 року о 22 год. 30 хв. у м. Львів по вул. Б. Хмельницького, 289, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager ARUE-0202, результат огляду 0,71%о.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №234832 від 31.03.2022 року у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучались.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про повідомлення осіб у справі про дату, час та місце судового засідання. На адресу суду подав заяву про визнання вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, справу просить розглянути за його відсутності та просить розтермінувати сплату штрафу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2), результатом на пристрої Драгер (а.с.1)та заявою про визнання вини.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфікувано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують відповідальність встановлено: визнання вини, щире каяття.

Обставинами що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи особу, що притягається до адміністративної відповідальності та обставини справи, суд вважає, за необхідне ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності та призначити адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 керував транспортним засобом як особа, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також згідно довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП від 01.04.2022 року відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія, тому на нього накладається стягнення як на іншу особу в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, проте особа яка притягується до адміністративної відповідальності такого права не має, оскільки не отримувала у встановленому порядку посвідчення водія.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення « водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Так, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою для визначення особи як водія.

За ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Тобто, суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Однак при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинене правопорушення, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія ніколи не отримував. З огляду на вказані обставини, до ОСОБА_1 неможливо застосувати поряд зі штрафом стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

У відповідності до п.28 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року з змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.

Тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність у правопорушника права на керування транспортними засобами, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП як для інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч.1 ст. 308 КУпАП У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно ч.2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 130, 268, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 / сімнадцять тисяч / гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 / чотириста дев`яносто шість / гривень 20 коп.

Запропонувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно в 15-денний строк після вручення копії постанови сплатити штраф.

Заяву від 05.05.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про розстрочку виконання адміністративного стягнення в частині сплати штрафу - задовольнити.

Розстрочити виконання постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 05.05.2022 року у справі №466/2099/22 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 / сімнадцять тисяч / гривень 00 коп. на 6 місяців зі сплатою штрафу рівними частинами: по 2 833 /дві тисячі вісімсот тридцять три/ гривні 33 коп. щомісяця до повної сплати штрафу.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Про виконання постанови, повідомити Шевченківський районний суд м. Львова.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -

http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/ .

СуддяО. Ф. Федорова