КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/3822/2022 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретаремсудового засідання - Кожевніковою А.В., за участю: захисника - адвоката Коковіна Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до відповідальності на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17 000(сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що судом не надано жодної оцінки відеозапису, який підтверджує вчинення поліцейськими провокації щодо ОСОБА_1 , відсутності в матеріалах Акту огляду та направлення в медичний заклад. Таким чином, особа в установленому порядку до медичного закладу не направлялася. Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 11 липня 2022 року о 04 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом «MitsubishiLancer», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві на просп Голосіївський, 8/5, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії АД № 155314 від 11.07.2021 року, рапортом співробітника поліції, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, судом першої інстанції також досліджені письмові пояснення ОСОБА_1 . Висновки суду першої інстанції є вмотивованими, вина ОСОБА_1 доведена належними доказами, підстав для скасування судового рішення та закриття провадження по справі за апеляційними доводами не вбачається. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 11 липня 2022 року керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції та виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які вказані у протоколі, останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Згідно відеозапису ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, на що співробітниками поліції було запропоновано проїхати до лікаря-нарколога та пройти огляд в закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в такому порядку. Відмова зафіксована у встановленому порядку за допомогою технічних засобів. В апеляційній скарзі адвокат вказує, що в матеріалах справи відсутній акт огляду та направлення в медичний заклад. Разом з тим, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інстрцкція) результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Таким чином акт огляду долучається до матеріалів у випадку проведення такого огляду поліцейським та встановлення результатів огляду на місці. В даному провадженні ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, у зв`язку із чим відсутні підстави для складення такого акту. Згідно вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами,направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Положення ст. 266 КУпАП визначають, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Враховуючи наведене, у випадку відмови особи від проходження огляду в закладі охорони здоров`я наявність в матеріалах справи направлення на такий огляд не є необхідним, оскільки особа висловила небажання проходити огляд в такому порядку. Безпідставними є апеляційні доводи захисника щодо провокації з боку правоохоронців, оскільки ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, що передбачає дотримання Правил дорожнього руху України, в порушення вимог п. 2.5. ПДР відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. Апеляційний суд не встановив підстав для скасування постанови суду першої інстанції, вина ОСОБА_1 є підтвердженою. «Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02). З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Коковіна Д.І. залишити без задоволення. Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева