Справа № 496/2728/22
Провадження № 3/496/2091/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого агрономом,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

21.06.2022 року о 03 год 20 хв. ОСОБА_1 на 452 км дороги М-05 Одеського району Одеської області керував автомобілем марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку КНП «ООМПЦПЗ» від 21.06.2022 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника ОСОБА_1 приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 29 рішення по справі "Надточій проти України" Суд зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Проте, відповідно до практики Європейського суду, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", сторони в розумінні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Важливе значення мають і висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" - заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відносно нього в суді, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, від захисника Корой А.В. до суду надійшла заява відповідно до якої договір про надання правової допомоги між нею та ОСОБА_1 було розірвано, тому вона не має більше законних підстав приймати участь в судовому засіданні, враховуючи викладене суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В ході розгляду справи, від захисника ОСОБА_1 адвоката Корой А.В. надійшло клопотання про закриття справи на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на наступне:

-в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 3513250 в графі «до протоколу додаються» вказаний портативний відеореєстратор № 471807, 471469, 47453, проте матеріали справи не містять відповідних доказів;

-ОСОБА_1 не було запропоновано пройти тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці, а було доставлено до медичного закладу;

-відповідно до заперечення з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 21.06.2022 року приблизно о 03 годині ночі він керуючи транспортним засобом «Kia» д.н.з НОМЕР_1 в Одеській області на 452 км автодороги М-05 повертався додому, оскільки працює агрономом та затримався на полі, щоб зібрати врожай, співробітники поліції зупинили його, оглянули автомобіль та один зі співробітників поліції повідомив, що ОСОБА_1 необхідно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не відмовляючись від огляду, він сів в машину поліцейських та його відвезли до лікарні. В медичному закладі до нього хтось підійшов у білому халаті, хто саме це був лікар чи медсестра він не знає, оскільки ніхто не представився, та сказали, що він повинен дути у Драгер. Оскільки трубку газоаналізатора вже було встановлено прилад Драгер, він почав сперечатись з медичним працівниками, на що медичний працівник відповіла, що він буде проходити ще раз, після другого проходження Драгера йому сказали встати і вийти з кабінету, будь-якого документу йому не видавалось, авто залишилось на КПП, а його співробітники поліції завезли додому;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не відповідає нормам закону, оскільки незрозуміло яким способом проводився огляд на стан сп`яніння та скільки проміле було виявлено у ОСОБА_1 та не зрозуміло час проведення експертизи;

-працівниками поліції було порушено ст. 254 КУпАП в частині того, що протокол був складений з порушенням строку, оскільки подія мала місце 21.06.2022 року, а протокол датований 25.06.2022 року;

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ставить під сумнів покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на які посилається захисник в своєму запереченні і вважає їх такими, як спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, крім того не зрозуміло походження цих пояснень, оскільки матеріали справи не містять будь яких пояснень ОСОБА_1 , а він особисто в судове засідання не з`явився (а.с. 14 зворот)

Щодо посилання захисника на відсутність доказів в матеріалах справи, а саме відеозаписів з відеореєстратора № 471807, 471469, 47453, то заявою самого ж захисника від 17.10.2022 року вказані відеозаписи були долучені до матеріалів справи на флеш-носії, які були досліджені в судовому засіданні (а.с. 20-21).

Суд критично оцінює посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на виявлення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, оскільки вказане твердження спростовується відеозаписом з місця зупинки, з якого вбачається, що на запитання поліцейського чи бажає ОСОБА_1 пройти огляд на місці чи проїхати з ними до медичного закладу, останній відповів, що бажає пройти огляд в медичному закладі (а.с. 21 таймкод відеозапису 03:44:10, 21.06.2022 року)

Крім того, суд не приймає до уваги заперечення захисника щодо висновку про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до ІІІ Розділу п.п. 15,18 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання "Норма".

Як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 проходив вказаний огляд шляхом продуття алкотестеру «Драгер», посилання адвоката на те, що у висновку не вказані скільки проміле було виявлено у ОСОБА_1 спростовується положеннями Інструкції, так як ОСОБА_2 був встановлений діагноз - перебування в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 21, таймкод відеозапису: 05:44:21, 21.06.2022 р.).

Щодо посилання захисника на порушення статті ст. 254 КУпАП в частині того, що протокол був складений з порушенням строку, оскільки подія мала місце 21.06.2022 року, а протокол датований 25.06.2022 року, то враховуючи рапорт поліцейського 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Павелко Дмитра, про те, що з технічних причин отримати результати огляду на стан сп`яніння одразу не надалось можливим, ОСОБА_1 було запропоновано прибути для ознайомлення в Управління патрульної поліції з протоколом 25.06.2022 року о 10.00 годині, проте останній не з`явився, враховуючи викладене суд вважає, що враховуючи той факт, що через зазначені технічні причини медичний висновок підтверджуючий, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та який підвереджував вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП неможливо було отримати 21.06.2022 року, а протокол може бути складений лише після вчинення адміністративного правопорушення, тобто після підтвердження знаходження останнього в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що працівником поліції було вжито всіх заходів щодо недопущення порушення процедури зі складання адміністративного протоколу. Інший висновок суду сприяв би безкарності та підривав принцип верховенства права.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9А ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №351320 від 25.06.2022 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення;

- висновком КНП «ООМЦПЗ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000477 від 21.06.2022 року, у відповідності до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- рапортом поліцейського Павелко Д. відповідно до якого 21.06.2022 року на стаціонарному посту «Дачне» у складі екіпажу СП «202» було зупинено транспортний засіб «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та в подальшому доставлено до медичного закладу для встановлення стану алкогольного сп`яніння в подальшому через технічні причини результати на стан сп`яніння одразу не вдалось отримати, ОСОБА_1 зобов`язувався прибути до УПП в Одеській області для ознайомлення з адміністративними матеріалами, проте останній не з`явився;

- відеозаписом на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, його зухвалу поведінку по відношенню до медичного персоналу медичного закладу.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи, висновком медичного закладу та рапортом поліцейського.

Будь-яких порушень при фіксації адміністративного правопорушення та оформленні доданих до протоколу матеріалів суд не вбачає.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює, як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено в ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дії ОСОБА_1 кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер адміністративного правопорушення та особу ОСОБА_1 , вважаю можливим накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки вказане адміністративне стягнення є безальтернативним.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра