Справа № 204/3213/22
Провадження № 3/204/1602/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Слов`янськ Донецької області, з вищою освітою, приватного підприємця, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2022 року о 08:45 год за адресою: м. Дніпро, Чечелівський район, вул.Шмідта, 4а, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом OpelCombo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України не визнав, пояснивши, що вранці 21.05.2022 року йому повідомили про артилерійські обстріли міста Слов`янська, зокрема об`єктів його власності, внаслідок чого він був у стані нервового збудження. У зв`язку з чим купив в магазині пляшку горілки, яку вжив в машині, при цьому на автомобілі не куди не рухався. Потім зателефонував сину, щоб він приїхав та сів за кермо. Горілку вжив приблизно за 15-20 хвилин до того, як до нього під`їхали працівники поліції. Автомобілем він не керував, просто сидів за кермом. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння.

У своїх письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 , з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також діючи норми КУпАП просив справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутню події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення обґрунтовує тим, що поліцейськими при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП України були порушенні норми ст. 266 КУпАП, що відповідно до ч.5 вказаної норми має бути наслідком недійсності проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також порушенні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.112025 № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за№ 1408/27853 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння для проведення огляду з метою виявлення тану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок).

Так, п. 4 розділу Х Інструкції передбачено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Проте у протоколі вказано, що до нього додано лише рапорт поліцейського.

Також відповідно до Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з йогорезультатами, направляєтеся поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності свої свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії воді щодо ухилення від огляду.

Із обставин, викладених у протоколі від21.05.2022 слідує, що він, ОСОБА_1 , відмовився пройти у встановленомузаконом порядку огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, і взагалі не вказано, що водій відмовився від проходження встановленого медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Дії водія щодо ухилення від огляду в протоколі не зазначені. Більш того, до указаної процедури не були заучені свідки, а у відповідній графі протокол зазначено про здійснення відеозапису.

Окрім того працівник поліції зобов`язаний був вказати про відмову водія пройти тест за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки у відповідному акті, а далі забезпечити його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, для встановлення стану сп`яніння, а у разі відмови водія пройти медичний огляд у медзакладі скласти відповідний протокол. Докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції Порядку направлення на такий огляд до медичного закладу у справі відсутні.

Також ОСОБА_1 посилається на те, що не можна сприймати як доказ по справі відеозапис з нагрудної камери, записаний на диск, з огляду на те, що з нього не можливо встановити, що саме він керував автомобілем і був зупинений працівниками поліції, як про це зазначено у фабулі протоколу. Тобто, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з нагрудної камери у повній мірі, який має бути безприривний. Ці свідчить про те , що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис та диск, що прямо заборонено Інструкцією Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів). працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100.

Враховуючи те, що наявний у справі відеозапис змінювався або редагувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим вважає, що доданий до протоколу відеозапис слід визнати неналежним та недопустимим доказом по справі.

Таким чином, на думку ОСОБА_1 , до суду не надано доказів, що він керував у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Крім того зазначає, що проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом врученняводієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовомунаправленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний адрес видачинаправлення тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має правоскластипротокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. У даному випадку з відеозапису не вбачається, що поліцейський вручав йому письмовенаправлення на медичний огляд до закладу охорониздоров`я. Таким чином вважає, що порушень з його боку п.2.5 Правил дорожнього руху не відбулось. Також з наданих суду доказів не можливо встановити, що саме він керував автомобілем. А отже до справи не додано будь яких доказів на підтвердження його вини, тобто не зафіксовановчиненняправопорушення належними доказами, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Мелешко І.В. підтримав позицію свого підзахисного щодо відсутності в діях останнього складу адміністративного припорошення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, перевіривши матеріали справи, надавши їм належну оцінку, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доказана в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.130 КУпАПпередбачено адміністративну відповідальність серед іншого саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Стосовно вказаної справи суд застосовує редакцію ч.1 ст.130 КУпАП після змін до неї, які були внесені Законом України від 16лютого 2021року №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17.03.2021 року.

Так, частиною ч.1 ст. 130 КУпАПвизначено, що за керування транспортнимизасобами особамив станіалкогольного,наркотичного чиіншого сп`янінняабо підвпливом лікарськихпрепаратів,що знижуютьїх увагута швидкістьреакції,а такожпередача керуваннятранспортним засобомособі,яка перебуваєв станітакого сп`яніннячи підвпливом такихлікарських препаратів,а таксамо відмоваособи,яка керуєтранспортним засобом,від проходженнявідповідно довстановленого порядкуогляду настан алкогольного,наркотичного чиіншого сп`янінняабо щодовживання лікарськихпрепаратів,що знижуютьувагу ташвидкість реакції,- тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення у якості доказів долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 0964 587 від 21.05.2022, рапорт працівника поліції, диск з відеозаписом з нагрудного реєстратора працівника поліції № 472208.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, на думку суду, цілком відповідає вимогам ст.256 КУпАП. В протоколі зазначені наявні у ОСОБА_1 на момент зупинки його автомобіля поліцейськими ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку останній пройти відмовився. В протоколі міститься запис про фіксацію на нагрудний реєстратор № 472208.

Частина 2 ст.266 КУпАП після внесених змін передбачає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобивідеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки у даній справі такі засоби застосовувалися, то присутність свідків є необов`язковою.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції встановлено, що відеозапис розпочинається 21.05.2022 о 08:45 годині, початком відеозапису є спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , який знаходиться в автомобілі на сидінні водія. Спілкування працівників поліції та ОСОБА_1 розпочинається з питань поліцейських щодо вживання останнім алкогольних напоїв та встановлення його особи. Відеозаписом, серед іншого, зафіксовано, що ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, при цьому пропонується скористатися одноразовим пристроєм до такого засобу, на що ОСОБА_1 відмовляється. Поліцейськіпопереджають ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130КУпАП у разі відмови від проходження огляду. З дослідженого відеозапису також встановлено, що працівники поліції неодноразово ставили питання ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння, на що кожного разу останній відмовлявся. Відеозапис закінчується складанням протоколів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та його ознайомленням з ними.

При цьому з переглянутого відеозапису чітко вбачаються ознаки сп`яніння, наявні у ОСОБА_1 , зокрема такі як порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Судом при перегляді відеозапису було встановлено, що він є безприривним в частині події вчиненого правопорушення, жодних ознак його зміни або редагування судом не вбачається, а отже підстави вважати його неналежним та недопустимим доказом у суду відсутні, з огляду на що доводи ОСОБА_1 в цій частині не заслуговують на увагу.

Стосовно доводів ОСОБА_1 та його захисника, що в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази, які б підтверджували керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то вони, думку суду не є слушними, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом був встановлений працівниками поліції, що відображено в рапорті поліцейського УПП в Дніпропетровський області, долученого в якості доказу до матеріалів справи, відповідно до якого автомобіль OpelCombo, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений в м. Дніпро по вул. Шмідта, 4а.

Зазначені в рапорті поліцейського відомості суд вважає достовірними, оскільки вони в повній мірі узгоджуються з іншими, дослідженими судом доказами, зокрема відеозаписом з місця події.

Так, з оглянутого відеозапису встановлено, що автомобіль OpelCombo, д.н.з. НОМЕР_1 на час події розташований у забороненому для зупинки та стоянки місці, а саме на проїзній частині праворуч по ходу руху, в 2-3 метрах від пішохідного переходу, що заборонено нормами діючого законодавства. При цьому напроти автомобіля, з протилежного боку проїзної частини, розташовані спеціально відведені вільні місця для паркування. Зазначене, на думку суду, в повній мірі спростовує доводи ОСОБА_1 , що він зупинив автомобіль саме з метою вживання алкогольного напоїв і надалі рухатись на ньому не планував.

Крім того з оглянутого відеозапису з місце події встановлено, що о 09:15 на запитання поліцейського яким чином він рухався, ОСОБА_1 відповідає: «я ехал без проблем, я никуда не поварачивал, давайте решим».

Також з відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцейськими на місці події ОСОБА_1 факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння жодним чином не заперечував. Пояснень щодо вживання алкогольних напоїв безпосередньо після зупинки автомобіля не надавав. При цьому навіть неодноразово пропонував працівникамполіціївирішити його питання поза межами судовогорозгляду, пропонуючи неправомірнувигоду. Зазначене, на думку суду, також свідчить про те, що на місці події ОСОБА_1 в повній мірі усвідомлювавпротиправністьсвоїх дій та намагався уникнутивідповідальності.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги ОСОБА_3 , надані у судовому засіданні, відповідно до яких він стверджує, що алкогольні напої він вжив вже після зупинки транспортного засобу, а після чого викликав сина для керування автомобілем.

Такі пояснення особи, суд розцінює як засіб захисту своїх інтересів з метою уникнення відповідальності за скоєне.

При цьому слід звернути увагу, що на оглянутому судом відеозапису син ОСОБА_1 , який прибув на місце події за викликом поліцейського з метою надання документів, що посвідчують особу ОСОБА_1 , обставини, на які посилається останній, не підтверджує, не про які дзвінки батька взагалі нічого не повідомляє.

Щодо доводів ОСОБА_1 та його захисникапро порушення поліцейськими норм діючого законодавства при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння та складні протоколу про адміністративне правопорушення, слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.ч.2,3,4,5,6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, встановленому спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженоїНаказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735(далі Інструкції) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(пункт 7 розділу І Інструкції).

При цьому, такому водієві поліцейським видається направлення за відповідною формою (пункт 8 розділу ІІ Інструкції).

Пунктом 6 Порядку «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок) визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив свою незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже вищенаведеними нормами діючого законодавство визначенийпорядок проведення огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та містять в собі чіткий алгоритм дій поліцейських при проведені такого огляду, та складенні відповідних процесуальних документів.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП, як вже було зазначено, передбачено, що огляд особи на станалкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, вказана норма права дає підстави вважати недійсним огляд на стан алкогольного сп`яніння, якщо він буде проведений з порушеннями вимог чинного законодавства.

Натомість в рамках даної справи про адміністративне правопорушення огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції взагалі проведений не був, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження, а отже процедура проведення огляду та наслідки його проведення не є безпосереднім предметом розгляду у даній справі, а тому не може бути визнана не дійсною.

Водночас, як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП сам факт відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду є самостійним складом адміністративного правопорушення, яке вважається закінченим з моменту такої відмови.

Слід зауважити, що в судовому засіданні встановлено, що працівниками поліції не було складено письмове направлення водія на огляд до медичного закладу, проте на думку суду, ця обставина не може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за наявності інших доказів відмови особи від проходження огляду.

Щодо інших зауважень ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях про ряд недоліків і порушень, допущених, на його думку поліцейськими, то вони, на переконання суду, не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення для ухвалення остаточного рішення у цій справі.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ положення пункту 1 статті 6 Конвенції хоча і зобов`язують суди обґрунтовувати свої рішення, однак не вимагають детальної відповіді на кожен з аргументів сторін. Згідно з позицією ЄСПЛ, з рішення має бути чітко зрозуміло, що головні проблеми, порушені у цій справі, були розглянуті і що конкретні та ясні відповіді були надані на аргументи, які є вирішальними для результату розгляду справи. При цьому, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (правові позиції, викладені у рішеннях у справах «Boldea v. Romania», § 30; «MoreiraFerreira v. Portugal (№ 2)», § 84; «S.C. IMH Suceava S.R.L. v. Romania», § 40); «RuizTorija v. Spain», § 29; «Серявін та інші проти України», § 58) [23].

У цьому провадженні суд оцінив та надав вичерпні відповіді на усі вагомі аргументи, наведенні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому інші його доводи не спростовують висновків суду.

Оцінуючи, відповідно до ст. 255 КУпАП, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що вказані вище факти вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового засідання.

Враховуючи суспільну небезпеку правопорушення та його характер, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно достатті 40-1 КпАПУкраїнисудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 130 ч.1, 280-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для оплати штрафу:

Серія: ААБ № 064587, отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській обл.,/Дніпроп.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155 , Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), № рахунку: UA 0004001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Строк виконання постанови в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами рахувати з моменту вилучення посвідчення водія.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Ревізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити правопорушнику, що накладений за вчинення адміністративного правопорушення штраф вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Т.В. Безрук