Справа № 541/2666/22
Номер провадження3/541/1045/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не встановлено,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29 червня 2022 року серії ААБ № 007725 29 червня 2022 року о 19 год 17 хв на перехресті вул. Центральна та вул. Незалежності в с. Хомутець ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому порядку за допомогою приладу «Драгер 6810», результат огляду 2,85 проміле; своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Грищенко Є.С. надав письмові заперечення, які підтримав під час судового розгляду. У відповідності з вказаними запереченнями захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим адміністративне провадження підлягає закриттю. Письмові докази, які долучені до справи, ґрунтуються на припущеннях та визнанні вини ОСОБА_1 , що не є відображенням її доброї волі, а є наслідком зловживання довірою та позбавлення конституційного права на захист. ОСОБА_1 внаслідок власної правової необізнаності підписала пустий бланк пояснення, не знаючи, що в подальшому буде написано інспектором. Надані адміністративні матеріали мають суттєві розбіжності та протиріччя з фактичними обставинами справи. Неприпустимо притягувати до відповідальності двох осіб відразу за одне й те саме діяння, що скоєне в один і той саме час, коли суб`єктами даного адміністративного правопорушення може бути лише одна особа. Однак, в провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебуває адміністративна справа відносно ОСОБА_2 , причому фабула протоколу від 29 червня 2022 року ААБ № 007772, складеного відносно останнього, в частині часу, дати, місця та транспортного засобу, є аналогічною фабулі протоколу від 29 червня 2022 року ААБ № 007725, складного щодо ОСОБА_1 . Пам`ятка про права та обов`язки особи, долучена до матеріалів справи, є нікчемною, оскільки жодним чином не підтверджує факт роз`яснення особі її прав та факт відмови від отримання роз`яснень таких прав. Відмова не зафіксована відеозаписом або свідками. Внаслідок не роз`яснення прав ОСОБА_1 була позбавлена права на отримання своєчасної та професійної правової допомоги. Згідно фабули адміністративного протоколу ААБ № 007725 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 29 червня 2022 року о 19 год 17 хв; у фабулі постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 588620 зазначено, що ОСОБА_1 29 червня 2022 року керувала вказаним транспортним засобом, не маючі відповідної категорії на право керування даним транспортним засобом, без посвідчення водія, о 19 год 30 хв, однак, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 згідно роздруківки тесту проводився 29 червня 2022 року о 19 год 14 хв. Із зазначеного впливає, що спочатку працівниками поліції було встановлено факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , після чого її було допущено до керування транспортним засобом, а вже о 19 год 17 хв та о 19 год 30 хв встановлено факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та без водійського посвідчення відповідної категорії. Зважаючи на незгоду ОСОБА_1 із занадто високими показниками алкотестера, працівники поліції повинні були забезпечити такий огляд в закладі охорони здоров`я, однак, відсутність висновку щодо результатів медичного огляду вказує на ігнорування поліцейськими вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП. Крім зазначеного, відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Сам по собі факт визнання особою вини в порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки, в присутності яких працівниками поліції проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що ставить під сумнів долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Таким чином, за наявності грубих порушень та недоліків, допущених працівниками поліції, адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП має бути закрито в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши думку захисника Винник Л.П., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить до наступного висновку.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд. Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 29 червня 2022 року серії ААБ № 007725 вбачається, що ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом.

У вищевказаному протоколі зазначено, що до нього долаються результати тесту, відео з нагрудної бодікамери № 35, 34, пояснення свідків. Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП будь-яких відео не містять. Графа протоколу «Свідки чи потерпілі» не заповнена; прізвища свідків, пояснення яких додаються, в протоколі не зазначені.

У відповідності з рапортом помічника чергового Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 30 червня 2022 року, 29 червня 2022 року отримано заяву та зареєстровано в ЄО за № 4742 адміністративне правопорушення, а саме 29 червня 2022 року о 18 год 44 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в с. Хомутець Миргородського району, вул. Центральна (Леніна), буд 45 29 червня 2022 року близько 18 год 40 хв водій на транспортному засобі ВАЗ сірого кольору НОМЕР_1 не впорався з керуванням та, пошкодивши паркан заявника, в`їхав на грядки.

Зазначене вище жодним чином не свідчить, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інспектори СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області положень вказаних нормативних актів під час оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не дотримались.

Як було зазначено вище, відеофіксація адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутня, інформація про свідків в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена.

Щодо того, що згідно протоколу та письмових пояснень, доданих до матеріалів справи, ОСОБА_1 визнавала свою вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, суддя зазначає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатньою підставою для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про винуватість особи за відсутності інших належних доказів і не звільняє його від доведення правомірності свого рішення.

Суддя звертає увагу на наступні порушення осіб, які складали адміністративний протокол та оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

29 червня 2022 року було складено протокол серії ААБ № 007772, відповідно до якого 29 червня 2022 року о 19 год 17 хв на перехресті вул. Центральна в с. Хомутець ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія з використанням алкотестеру «Драгер 6810», результат огляду 3,75 %.

Є незрозумілим, як дві особи в один і той же день та час, на одному й тому ж автомобілі могли керувати цим транспортним засобом. Одночасне притягнення двох осіб за одне й те саме діяння, скоєне в один і той же час, коли суб`єктом правопорушення може бути лише одна особа, є неприпустимим.

Згідно роздруківки тестування ОСОБА_1 на алкоголь від 29 червня 2022 року за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер 6810» тестування проводилось о 19 год 14 хв.

У відповідності з рапортом від 30 червня 2022 року повідомлення про пошкодження паркану водієм транспортного засобу ВАЗ сірого кольору НОМЕР_1 надійшло до служби 102 о 18 год 44 хв. Після з`ясування обставин працівниками поліції відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були складені протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом о 19 год 17 хв, тобто після скоєння ДТП та огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказане ставить під сумнів результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки зазначене вище свідчить, що спочатку відбулась подія, яка стала підставою для виклику працівників поліції, потім було проведено огляд на стан сп`яніння, і лише після цього особа, щодо якої складено протокол, керувала транспортним засобом.

Наявність в матеріалах справи направлення для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я свідчить про незгоду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з результатами такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, однак, в матеріалах відсутні відомості про вручення направлення ОСОБА_1 або про відмову в отриманні направлення чи проходження медичного огляду.

Відмова в отриманні пам`ятки про права та обов`язки особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, працівниками поліції не зафіксована, тому неможливо зробити висновки, чи була ознайомлена ОСОБА_1 з її правами, в тому числі на правову допомогу.

Зазначені вище обставини вказують на істотні порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, порядок проведення якого передбачено ст. 266 КУпАП, п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та п. 7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист праві основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином не підтверджується, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 266, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. М. Вірченко