П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року м. Київ

Справа № 755/21021/21

Провадження: № 33/824/933/2022

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О.,

за участю ОСОБА_1 та його адвоката Александрова Дмитра Олександровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Александрова Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1

на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року, винесену під головуванням судді Старовойтова С.М.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 23 січня 2022 адвокат Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що у водія ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, що свідчить про безпідставність проведення огляду на стан такого сп`яніння. Також вказав, що відеофіксація з місця події працівником поліції велась не безперервно. В той час, коли працівником поліції було припинено відеофіксацію, про що ОСОБА_1 не знав, його переконали відмовитись від огляду, а працівники поліції складуть протокол. Після складення протоколу його, ОСОБА_1 повезуть до лікарні для огляду на стан наркотичного сп`яніння на підставі відповідного направлення. Однак, після складення направлення на огляд та протоколу працівники поліції поїхали, не відсторонивши його, ОСОБА_1 , від керування автомобілем. Вказував, що сам по собі протокол не є достатнім доказом вини, оскільки направлення на огляд доводить, що водій від огляду не відмовлявся, а був доставлений до лікарні для огляду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Александрова Д.О., дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд виходив із даних, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі із нагрудної камери працівника патрульної поліції.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі,тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за текстом Інструкція).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу ІІ Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пункту 4 розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 11 листопада 2021 року о 01 годині 25 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus» державний номер НОМЕР_1 по вулиці Березняківській, 19 в місті Києві, маючи ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

З наявного в матеріалах справи відеозапису убачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. В ході спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд в медичному закладі у встановленому законом порядку, однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Вказані обставини чітко зафіксовані на наявному в матеріалах справи відеозаписі.

Посилання скаржника на те, що працівники поліції переконали ОСОБА_1 відмовитись від огляду в той час, коли відеофікасація не проводилась, не приймаються судом до уваги, оскільки такі обставини не доведені жодними доказами.

При цьому, слід відмітити, що після того, як працівник попередив ОСОБА_1 про факт ведення відеофіксації та наслідки відмови від проходження огляду, правопорушник жодних заперечень з цього приводу висловив.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги щодо небезперервності відеофіксації працівниками поліції подій, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такі доводи не спростовують чітко зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом і посилання скаржника на те, що працівники поліції не називали ознак наркотичного сп`яніння та не встановлювали таких, оскільки на відеозаписі після повідомлення працівником поліції про виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останній не заперечив, а навпаки підтвердив, що ліки, які він вживає, в тому числі, очні краплі, можуть відноситись до таких, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проте, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Окрім того, після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції було зачитано фабулу протоколу, в якій зазначені виявлені ознаки сп`яніння, зокрема: зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Жодних зауважень чи заперечень щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення або щодо дій працівників патрульної поліції ОСОБА_1 не висловив. Напроти, на запитання працівника поліції щодо існування у ОСОБА_1 запитань стосовно викладених вище подій останній повідомив, що йому все зрозуміло.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП саме за відмову особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Не приймаються судом до уваги доводи скаржника і про те, що наявне у справі направлення на огляд свідчить про те, що водій від огляду не відмовлявся, а був доставлений до лікарні для огляду, оскільки згідно з п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, з огляду на таке.

Згідно до п. 8 Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в станінаркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгода з його результатами є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як встановлено вище, працівники поліції, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, склали відповідне направлення на медичний огляд та запропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відмовився. Отже, процедура проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння порушена не була.

Слід зауважити, що якщо водій транспортного засобу ухиляється від огляду на стан сп`яніння, який йому було запропоновано пройти з дотриманням всіх діючих вимог, відповідні його дії та ознаки сп`яніння зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, то це вже є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, не можуть бути підставою для його звільнення від адміністративної відповідальності, яка передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу та дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Александрова Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома