Справа № 587/1613/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М.,розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РУП ГУ НП в Сумській області про притягнення до ад міністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Липняк, Сумського району, Сумської області, громадянку України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -
14.10.2022 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Згідно з протоколом, 08 жовтня 2022 року було встановлено, що ОСОБА_1 08 жовтня 2022 року близько 18-00 години в АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання обов`язків по вихованню сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки дитина перебувала на дорозі, де рухаються транспортні засоби без догляду та нагляду матері. Своїми діями мати не піклувалася про життя та здоров`я сина, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України. Таким чином ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та суду пояснила, що дійсно 06.10.2022 року увечері, близько 18-00 години на їх вулиці сталася ДТП. Внаслідок якої отримала тілесні ушкодження дитина ОСОБА_3 . В той день близько 16-00 години у її сина закінчилося дистанційне навчання, та через деякий час вона відпустила його на вулицю погуляти. По їх вулиці розташована проїзна частина, яка знаходиться в незначній відстані від будинків. Через деякий час вона дізналася, що сина ОСОБА_3 збила машина, і його каретою швидкої було доставлено до лікарні. Через два дні її викликали до райвідділу поліції, як потім з`ясувалося саме через це ДТП. Поведінка працівниці поліції була зухвала, на жодні її слова жодної реакції не було. Лише повідомила, що потрібно поставити підписи на бланку протоколу та пояснень. Вона, перебуваючи в перший раз у відділі поліції, довіряючи працівнику поліції поставила підписи і в протоколі і в поясненні. Звернула увагу, що в її письмовому поясненні останній абзац було дописано без її відому і на момент підписання його зовсім не було. Коли вона ставила напис «З моїх слів написано вірно та мною прочитано» та підпис, письмові пояснення закінчувалися словом «автотранспорту».
Суду не надано жадних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 .
Крім того, суд звертає увагу, що в письмових поясненням ОСОБА_4 , які датовані 07.10.2022 року, останній зазначає, що його неповнолітнього сина штовхнув на проїзну частину «неповнолітній ОСОБА_5 », в той час як сина ОСОБА_1 звати Єгор.
Також, в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено, що подія відбулася 08 жовтня 2022 року, тоді як повідомлення яке надійшло на лінію 102 вказано, що дата скоєння «06.10.2022 року об 17-30 годині».
Згідно нечитабельної копії протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення (або таке, що готується), який датовано 07.10.2022 року можна розібрати лише: «06.10.2022 року близько 18-00години в с. Липняк на вул. Гагаріна на проїзній частині неповнолітній ОСОБА_6 …»
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що жодних порушень ОСОБА_1 ст. 150 Сімейного Кодексу України не вбачається, і жодним належним та допустим доказом не доведено винуватості ОСОБА_1 , а тому справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних