Справа № 171/873/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2022 року м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Хоруженко Н.В., за участі секретаря Перепеткевич Т.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кудлюка О.І. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в ПП «Прадо+» водієм, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

Встановила:

У13.07.2022 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №010304 від 10.07.2022 року у якому зазначено, що 10.07.2022 року о 18 годині 50 хвилин на перехресті а/д Н-23 та а/д Т-м-19 Криворізького району водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова. Нестійка хода) на вимогу поліцейського відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що дійсно в той день вживав спиртні напої, їхав з племінником на автомобілі в м. Апостолове, на блок-посту був зупинений військовослужбовцями, які викликали поліцію, приїхала поліція склала протокол на нього, хоча керував транспортним засобом його племінник.

Суд, вислухавши особу щодо якого складено протокол, його захисника, дослідивши докази, приходить до висновку, що в судовому засіданні не надано достатніх доказів для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, виходячи з наступного.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні досліджено наступні докази:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №010304 від 10.07.2022 року у якому зазначено, що 10.07.2022 року о 18 годині 50 хвилин на перехресті а/д Н-23 та а/д Т-м-19 Криворізького району водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова. Нестійка хода) на вимогу поліцейського відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що проходив військову службу, перебував у наряді на блок-посту, був зупинений для перевірки транспортний засіб, водій якого мав ознаки сп`яніння, після чого він викликав поліцію для вжиття заходів реагування.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що в той день ОСОБА_1 попросив його відвезти до м. Апостолове на його автомобілі, він погодився, на блокпосту були зупинені для перевірки документів, ОСОБА_1 вступив з ними у суперечку, після чого чергові блок-посту викликали поліцію, приїхала поліція та склала протокол на ОСОБА_1 , хоча транспортним засобом керував не він .

Копію акту на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.07.2022 року згідно якого гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду відмовився.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.07.2022 року, згідно якого о 19-15 годині ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився;

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

При перегляді відеозапису на дисках, доданих до матеріалів справи встановлено, що на них не міститься запису щодо подій, які відбувались у зазначений час у протоколі час - о 18-50 годині 10.07.2022 року. Події щодо зафіксовані на диску відбувались, після 19-24 години 10.07.2022 року.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 10.07.2022 року о 18-50 годині ним для перевірки документів було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який перебував з явними признаками алкогольного сп`яніння, від водія надходив різкий запах алкоголю, не виразна мова, нестійка хода, в зв`язку з чим викликав поліцію для подальшого розгляду справи та проведення медичного огляду.

У той же час згідно рапорту інспектора СРПП від 10.07.2022 року нею повідомлено, що 10.07.2022 року о 18-50 годині під час несення служби ст. сержантом поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який перебував з ознаками сп`яніння та на вимогу поліцейського відмовився пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, матеріали справи містять істотні протиріччя щодо часу вчинення правопорушення, тобто о 18-50 годині чи о 19-35 годині, посадової особи, що здійснила зупинку транспортного засобу, часу направлення водія на огляд на стан сп`яніння та часу відмовив від проходження огляду. Ткож на переглянутому відеозаписі на зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, що позбавляє можливості спростувати твердження ОСОБА_1 та свідка про те, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 .

Відповідно дост.256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Враховуючи те, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення , складений щодо ОСОБА_1 неможливо визнати достатнім доказом, що на момент зупинки транспортного засобами працівниками поліції транспортним засобом керував ОСОБА_1 та вчинив правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що обставини, які викладені в протоколах щодо ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.22, 33, 34, 284, ч.2 ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП,-

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Хоруженко Н. В.