ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/315/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шкільняка Б.М., в інтересах особи, яку притянуто до адмінстративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Як визнав суд, Громадянин ОСОБА_1 23 жовтня 2021 року о 03 год. 10 хв. в м. Тернополі по вул. Привокзальний Майдан, 1 керував автомобілем Fiat Linea, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510» ARLM-0278 (повірка дійсна до 12 квітня 2022 року) та огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився в категоричній формі, чим вчинив повторно протягом року адміністративне правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі адвокат Шкільняк Б.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає, постанову суду першої інстанції необґрунтованою, незаконною та такою, що ухвалена на припущеннях без додержання принципу верховенства права, у зв`язку неповнотою та однобічністю судового розгляду.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП є незаконним та безпідставним.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні достатні, об`єктивні та беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що він взагалі не керував транспортним засобом, у зв`язку з чим вимоги поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння є безпідставними.

Вказує, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено його права, передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП, а також процедуру та порядок порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, а також не повідомили, які ознаки сп`яніння саме у нього було виявлено.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи, а копію постанови Тернопільського міськрайонного суду від 14 квітня 2022 року отримав рекомендованим повідомленням 19.05.2022 року.

Апелянта належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, однак в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду скарги, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин, вважаю за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за апеляційної скаргою адвоката Шкільняка Б.М. без участі апелянта.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів провадження, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймав, а з постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2022 року ознайомився 19 травня 2022 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Апеляційна скарга подана 25 травня 2022 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Зокрема, згідного постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільського області від 02 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке він вчинив 18 січня 2021 року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306390, ОСОБА_1 23 жовтня 2021 року о 03 год. 10 хв. в м. Тернополі по вул. Привокзальний Майдан, 1 керував автомобілем "Fiat Linea", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спітніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови і від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510» ARLM-0278 та огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Підстав вважати, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення є незаконним і складений безпідставно, як апелянт вказує в апеляційній скарзі, суд не вбачає.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції підтверджується, що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Alcotest 7510» ARLM-0278 (повірка дійсна до 12 квітня 2022 року) та огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, від проходження яких ОСОБА_1 відмовився у категоричній формі. При цьому, ОСОБА_1 , в якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, знаходився безпосередньо за кермом водія.

Доводи апелянта стосовно того, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, є безпідставними, оскільки спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 ..

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.2 ст.130 КУпАП є правильним, оскільки докази, які є наявні у матеріалах справи є належними та допустимими, отриманні у передбачений законом спосіб, у тому числі у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП адміністративний відповідальності підлягає особа, яка повторно протягом року вчинила будь-яке з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Шкільняку Б.М. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Шкільняка Б.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2022 р щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя