Справа №577/500/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Семенюк І. М.
Номер провадження 33/816/169/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Могиленець А.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Овчинникової Р.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2022 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 14 січня 2022 року об 11 год. 42 хв. в м. Конотоп по вул. Деповській керував автомобілем «Toyota Rav4» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, на які вказували порушення мовлення, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2022 року, провадження по справі закрити та звільнити його від адміністративної відповідальності.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що він свою вину у скоєнні даного адміністративного правопорушення не визнав і наполягав на тому, що не був в наркотичному сп`янінні, а від медичного огляду змушений був відмовитись лише з поважної причини, а саме через те, що має фізіологічні вади, а саме: під час проходження військової служби в зоні АТО був поранений у зоні хребта і у зв`язку з цим має інвалідність І групи та пересувається лише за допомогою коляски та автомобіля, разом з тим має порушення сечовидільної системи.

Зазначав, що з даного приводу надав довідку медичної установи Конотопської ЦРЛ № 211/І від 02.02.2022 року, яка є в матеріалах справи (арк.9).

Вважав, що суд невірно проаналізував докази, які мались в справи та взяв до уваги акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, який міститься в матеріалах справи, буквально процитувавши його в постанові, але даний акт був складений не медиками.

Вказував, що координація рухів при його фізичному стані можливо дещо змінена, але порушення мовлення, про яке вказано в акті, на його погляд, лише особисте сприйняття осіб, які складали акт, а відсутність реакції зрачків очей на світло, це вже взагалі зайве.

Вважав, що суд неправильно не взяв до уваги медичну довідку про стан його здоров`я, мотивуючи це тим, що вона не містить відомостей про неможливість обстеження на стан наркотичного сп`яніння, а для встановлення істини по справі суд мав можливість призначити зі своєї ініціативи відповідну судово-медичну експертизу.

Зазначав, що для особи з інвалідністю І групи, учасника бойових дій матеріальне навантаження у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. надто важке, а позбавлення водійських прав на рік це позбавлення його бути поза домом.

Звертав увагу суду на те, що він сам керував автомобілем до поліклініки, де мав проходити обстеження, а потім, після складання протоколу, сам поїхав додому.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Овчинникову Р.О., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, скасувати постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2022 року та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч.1 ст.251, ст.280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

До висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції дійшов, з врахуванням протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 178697 від 14.01.2022 р., направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, акту огляду, пояснень свідків та дослідженого відеозапису, однак, такий висновок судді суду першої інстанції апеляційний суд вважає таким, що суперечить фактичним обставинам справи, з врахуванням наступного.

Так, порядок оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення та проведення огляду водіїв на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння закріплений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п.6,7 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що він фактично не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але, як він пояснював лікарю наркологу та поліцейським, здати сечу на аналіз у нього не має змоги за станом здоров`я, крім цього про забір для дослідження іншого біологічного середовища (крові) йому не пропонували, в інший день його зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху та знову запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, він не відмовлявся, але пройти його не зміг, в зв`язку з тим, що не зміг здати сечу на аналіз, після цього лікар видав йому довідку про те, що дійсно пройти даний огляд він не може, наркотики він не вживає.

Також, дослідивши в судовому засіданні відеозаписи, долучені до матеріалів справи апеляційний суд встановив, що на відеозаписі під назвою 0000000__0027 вбачається, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але попереджає працівників поліції про те, що здати сечу на аналіз він не має можливості за станом здоров`я, також він є інвалідом І групи та пересуватись самостійно не може, пересувається тільки до допомогою інвалідного візка.

З відеозапису під назвою 0000000__0032 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу вже біля медичного закладу та відмовляється від проходження огляду, а з відеозапису під назвою 0000000__0035 ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду в присутності двох свідків, на нього складають протокол працівники поліції.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він був вимушений відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння саме через те, що має фізіологічні вади.

Крім цього, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був врахований суддею як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає недопустимим доказом, оскільки згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому, зі змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), який суд першої інстанції поклав в основу свого рішення, слідує, що огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» і ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.

Тобто, матеріали провадження містять суперечливі дані, щодо того особа підозрювалась в керуванні транспортирними засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння і відмова від огляду за допомогою алкотестера «Драгер» чи в медичному закладі.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису під назвою 0000000__0032, ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу біля медичного закладу, хоча згідно Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тому апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, сам керував автомобілем до поліклініки, де мав проходити обстеження, а потім, після складання протоколу, сам поїхав додому.

Такі обставини становлять обґрунтовані сумніви щодо наявності ознак в особи наркотичного сп`яніння.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України також зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, на підтвердження тих обставин, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали даної справи не містять взагалі.

За таких обставин, за відсутності доказів, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, вказане судове рішення підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.