Справа № 308/2032/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Розмана С.Ю., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, гр. України, закордонний паспорт НОМЕР_1 від 25.06.2018, виданий 2101,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп судового збору.

Згідно постанови, 12 лютого 2020 року о 18 год. 39 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці Держмитслужби в пішому порядку в напрямку «в`їзд в Україну» прибув громадянин України ОСОБА_1 . Для митного контролю ОСОБА_1 було подано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 виданий 25.06.2018 року. Згідно з інформацією центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби, 02.09.2018 о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер Литви - НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 через пункт пропуску «Солотвино-Сігету Мармацієй» Закарпатської митниці ДФС у митному режимі «Транзит». Згідно статті 95 Митного кодексу України (Закон України 4495-VI від 13 березня 2012 року), встановлено, що строк транзиту для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), а згідно ст. 102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України. Таким чином, враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби, громадянин України ОСОБА_1 мав вивезти транспортний засіб у зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 12.09.2018 року, тим самим він перевищив граничний термін транзиту більше ніж на тридцять діб. У поясненні громадянин України ОСОБА_1 вказав, що транспортний засіб марки «AUDI А6», реєстраційний номер Литви - НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 не вивіз своєчасно у зв`язку з поломкою двигуна. Документів, які б підтверджували неможливість вивезення автомобіля, ОСОБА_1 на момент перетину кордону не має. В митний орган з метою продовження терміну перебування на митній території України автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер Литви - НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 звертався. 22.08.2019 набрали чинності зміни до статті 470 МК України, згідно із Законами України від 08.11.2018 №2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 №2725-VIII «Про несення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) приписи статті 58 Конституції України, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, і що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, є загальними для різних галузей права виходячи з того, що названа стаття є нормою-принципом і містить загальне правило стосовно всіх видів юридичної відповідальності. Станом на 12.02.2020, вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та продовжує перебувати на митній території України з порушенням строку транзиту. Згідно з інформацією, отриманою з мережі Інтернет (сайт «mobile.de») від 12.02.2020 року, вартість аналогічного/подібного автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер Литви - НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 2011 року випуску, тип двигуна - бензин, становить 16 115 євро, що згідно курсу НБУ станом на 12.02.2020 р. становить 428 681 грн. 30 коп. (курс євро 26,620 грн. за 1 євро).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки товарів до митного органу призначення більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статті 470 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що справа розглянута за його відсутності, що його не було належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду. Вказує і на те, що на час скоєння правопорушення та протягом його вчинення частина 6 ст. 470 МК України не діяла, її взагалі в законі не було, а тому вважає, що його необхідно притягувати до відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України, яка передбачає зовсім інші санкції, а саме штраф в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів громадян. Стверджує, що до настання граничного строку перебування автомобіля на митній території України транспортний засіб поламався, а тому з незалежних від ОСОБА_1 причин не міг бути вивезеним за кордон, про що було повідомлено Закарпатську митницю ДФС письмовою заявою від 07.09.2020. А отже, правопорушником доведено поважність причин перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України і відсутність у поведінці складу адміністративного правопорушення. Також вказує, що митним органом не було проведено оцінку вартості ввезеного автомобіля, а така вартість визначена з мережі інтернет у розмірі 428 681,30 грн, проте така вартість не відповідає дійсності, оскільки ввезений автомобіль мав значні пошкодження (у тому числі механічні), та стверджує, що вказаний автомобіль у відповідному стані коштував 100000 гривень. Щодо пропуску строку вказує на те, що апеляційна скарга була надіслана в межах строку простим поштовим відправленням, оскільки грошових коштів на відправку рекомендованого листа у апелянта на той час не було. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Розмана С. Ю., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.

Так, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 або ж його захисником, адвокатом Розманом С. Ю. копії оскаржуваної постанови у передбачений законом триденний строк. При цьому, з матеріалів справи убачається, що копія постанови від 27.03.2020 надіслана на адресу ОСОБА_1 04.05.2020, однак відомостей про її отримання ОСОБА_1 чи його представником у матеріалах справи немає. Тому, доводи апелянта про те, що він вперше ознайомився зі змістом оскаржуваної постанови поза межами строку, - апеляційний суд вважає слушними, такими, що можуть слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. Апеляційний суд визнає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що апелянт ознайомився з оскаржуваною постановою раніше, ніж про це вказав у апеляційній скарзі. Відтак, апеляційний суд вважає, що підстав для сумніву щодо достовірності тверджень апелянта про причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження судового рішення не має.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані, а тому рішення є законним і обґрунтованим.

Отже, ч. 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення, та втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, на яке вказується у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах справи, а саме: протоколом про порушення митних правил №0241/30500/20 від 12.02.2020; письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 6, 7); даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а. с. 9); копіями фотозображень, на яких міститься інформації з мережі Інтернет (сайт «mobile.de») від 12.02.2020, відповідно до якої вартість аналогічного/подібного автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер Литви - НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 2011 року випуску, тип двигуна - бензин, становить 16 115 євро (а. с. 10, 11); доповідною запискою старшого державного інспектора відділу № 4 митного поста «Солотвино» Куць О. (а. с. 13, 14). При цьому, апеляційний суд, на підставі вищенаведених доказів, дійшов висновку, що ОСОБА_1 не заперечував факт вчинення ним правопорушення, а саме порушення митних правил, про що свідчать його підписи у протоколі про порушення митних правил та зміст письмових пояснень ОСОБА_1 , який, окрім іншого зазначив, що вказаний автомобіль він не вивіз у зв`язку з його поломкою.

На переконання апеляційного суду, вищенаведеним доказам суд першої інстанції надав належну правову оцінку, правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 6 ст.470 МК України.

Разом з тим, посилання сторони захисту на внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України та ухвалення закону щодо встановлення пільгової ставки для розмитнення для автомобілів на єврономерах є такими, що заслуговують на увагу.

Так, під час розгляду апеляційної скарги захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Розман С. Ю., просив долучити до матеріалів справи клопотання, зміст якого свідчить про те, що ввезений 02 вересня 2018 року на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI А6», реєстраційний номер Литви - НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 2011 року випуску, тип двигуна - бензин, 29 червня 2021 року, ОСОБА_1 оформив у вільний обіг за митною декларацією у режимі «імпорт» зі сплатою добровільного внеску у розмірі 8500 гривень, що підтверджується відповідними документами, долученими разом з клопотанням до матеріалів справи, що, на думку адвоката Розмана С. Ю. є підставою для беззаперечного висновку про те, що митним органом фактично було прийнято рішення про випуск вказаного автомобіля у вільний обіг.

Так, захисник апелянта, адвокат Розман С. Ю. під час розгляду апеляційної скарги посилався на те, що Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», № 1403-IX від 15.04.2021, що введений в дію 15.06.2021, який звільняє від штрафних санкцій власників автомобілів, які були ввезені до кінця 2020 року за умови одноразової сплати п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вказаного Закону здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Згідно з Розділом XXІ прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України, а саме п. 9-7 установлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Добровільна сплата коштів відповідно до пункту 9-9 цього розділу звільняє фізичних осіб від добровільної сплати коштів, передбаченої абзацом другим цього пункту.

Пунктом 9-8 установлено, що тимчасово, упродовж 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", звільняються від оподаткування ввізним митом транспортні засоби особистого користування (у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію), що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 з власної ініціативи здійснив митне оформлення вищевказаного транспортного засобу, адвокатом Розманом С. Ю. до суду апеляційної інстанції подано лист начальника Закарпатської митниці Держмитслужби України Румянцева М. на адвокатський запит Розмана С. Ю. , про те, що транспортний засіб марки «AUDI А6», реєстраційний номер Литви - НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 2011 року випуску, тип двигуна - бензин, було оформлено у вільний обіг за МД №UA305160/2021/038940 у режимі «імпорт» зі сплатою 29.06.2021 добровільного внеску у сумі 8500 грн.

Тому, із урахуванням наведеного вище, порушення ОСОБА_1 митних правил, апеляційний суд визнає малозначним і вважає можливим звільнити апелянта від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, добровільно сплатив кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дає підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження у справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Підсумовуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нової, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України, - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН