ПОСТАНОВА

Іменем України

29.11.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянув матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.184 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області суду 28.10.2022 року надійшли адміністративні матеріали вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, за ознакою того, що він неналежно виконав свої батьківські обов`язки відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , в результаті чого дитина порушила ПДР як пішохід, що призвело до ДТП 20.08.2022 року.

ОСОБА_1 за його належним викликом в судове засідання наразі не з`явився, жодних клопотань не надав, причини своєї неявки не повідомив, що у відповідності до вимог ч.2 ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду даної справи.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Суд враховує, що згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст.255 КУпАП.

Диспозиція та санкція ч.3 ст.184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Вказана частина статті адміністративного закону є бланкетною та відсилає до інших нормативно-правових актів, що регулюють відповідні обов`язки спеціальних суб`єктів.

Так, судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.10.2022 року (а.с.1) не зазначено власне порушення малолітньою ОСОБА_2 жодної частини певної статті КУпАП за звинуваченням ОСОБА_1 в межах диспозиції, встановленої ч.3 ст.184 КУпАП.

Крім того умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП є вчинення її неповнолітньою дитиною віком від 14 до 16 років адміністративного правопорушення.

Згідно з матеріалами справи на момент вчинення адміністративного правопорушення, дитині особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 виповнилося лише чотири роки, тобто останній взагалі не може бути спеціальним суб`єктом адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУАП.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказана вище сукупність обставин визначає недоведення складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , оскільки його дочка ОСОБА_2 не досягла віку чотирнадцяти років, власне за умов обмеженого досягнення чого встановлена адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють за відповідною санкцією даної статті, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.7, п.1 ч.1 ст.247, ст.251, 252, 283, 284, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.