Справа № 525/288/22
Провадження №3/525/163/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2022 Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 Миргородського РВП ГУНП України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гром. України, проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в :

27.05.2022 до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №006132 від 20.05.2022 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП. Розгляд справи призначено на 15.06.2022.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №006132 від 20.05.2022, 20 травня 2022 року о 12 год. 05 хв. ОСОБА_1 по вул. Гоголя, 1/3, в с. Красногорівка, Миргородського району, Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 211540 днз НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, встановленого постановою Бахмутського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області №31173218 від 19.02.2018. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні 15.06.2022 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно 20 травня 2022 року о 12 год. 05 хв. керував автомобілем ВАЗ 211540 днз НОМЕР_1 . Посвідчення водія на право керування транспортними засобами у нього відсутнє, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Вимушений був керувати транспортним засобом, оскільки виїздив з району ведення бойових дій - м. Бахмут, Донецької області.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністратвної відповідальності, вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, зібрані по справі приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" визначає, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Зі змісту долучених документів до протоколу встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не має. Постанова Відділу ДВС про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 19.02.2018 (що встановлено зі змісту протоколу) у матеріалах справи відсутня. Відсутні в матеріалах справи докази надіслання та отримання такої постанови боржником. Жодних інших доказів на підтвердження цих обставин та наявності в діях ОСОБА_1 прямого чи непрямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення до протоколу не долучено. Крім того, як встановлено з переглянутого у судовому засіданні відеозапису та наданої особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №840625 від 20.05.2022 на ОСОБА_1 у цей же день накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах "Кобець проти України" (рішення від 14.02.2008), "Берктай проти Туреччини" (рішення від 08.02.2001), "Леванте проти Латвії" (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, у протилежному випадку суд, згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не може бути визнаний безстороннім.

Відтак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, а також того що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд приходить до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 40-1, 126, 245, 247, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, судя, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол