Провадження № 3/537/841/2022
Справа № 537/1532/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2022 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна, за участі секретаря Должаніци В.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Будапешт Угорщина, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.02.2005 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_2 , який є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності, розлучений, працює автослюсарем в ПП «Авто 2002», проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ 055157, складеним 28.06.2022 року інспектором СПДН ВП Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенантом поліції Кобиком К. «28.06.2022 року о 12 год. 14 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вдарив по руці колишню дружину ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру, чим міг завдати шкоди фізичному здоров`ю, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 після оголошення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, не визнав свою вину у вчиненні домашнього насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_2 . Пояснив, що в 2017 році одружився з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають малолітню дитину 2019 р.н. В квітні 2022 року шлюб між ними розірвано, однак ОСОБА_2 продовжує проживати з ним в квартирі, належній його матері, за адресою АДРЕСА_1 . 28 червня 2022 року між ним та ОСОБА_2 виник конфлікт на побутовому ґрунті, оскільки він не встиг прибрати в квартирі. ОСОБА_2 почала сваритися, він їй відповів, після чого вона викликала поліцію. ОСОБА_2 не застосовував до своєї дружини жодного насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що з чоловіком вона примирилася, під час конфлікту фізична шкода її здоров`ю не була спричинена, тому просить його не карати.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відомості, які зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення деталізовано в пункті 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року (далі Інструкція).

В ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинні бути чітко зазначені суть адміністративного правопорушення (яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та відомості необхідні для вирішення справи, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Наведені вимоги законодавства не дотримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 055157 від 28.06.2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За змістом норми ч.1 ст.173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

В ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

- домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

- психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В п.3 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Тобто обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, є дії насильницького характеру щодо членів сім`ї, наявність наслідків, зокрема у вигляді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути заподіяна чи заподіяна.

В протоколі не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме не зазначено відомості, що ОСОБА_1 умисно вчинив будь-які діяння (дій або бездіяльності) фізичного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Відсутні відомості та допустимі докази того, що від вчинення дій ОСОБА_1 могли настати чи настали наслідки у вигляді шкоди фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

Більш того, в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що під час події, яка сталася 28.06.2022 року, діями ОСОБА_1 їй не заподіяно шкоди. А враховуючи фізичний стан ОСОБА_1 , наявність у нього інвалідності ІІ групи внаслідок захворювань, які обмежуть можливість вчинення ним активних рухів та можливість висловлюватися, суд вважає що ОСОБА_1 не мав навіть можливості заподіяти шкоду фізичному та психічному здоров`ю своєї дружини ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Зі змісту ст.62 Конституції України вбачається, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява F 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява F 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

З огляду на наведене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Тому суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна