Справа № 697/527/22
Провадження № 3/697/290/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ШМД КНП «Канівська багатопрофільна лікарня»,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 157683 від 11.03.2022 водій ОСОБА_1 11.03.2022 о 19 год. 25 хв. керував технічно-справним маловантажним автомобілем ГАЗ 53, д.н.з. НОМЕР_1 у правій смузі руху а.д. Р 09-36 км з подальшим рухом в населений пункт Попівка Черкаської обл. у стані алкогольного сп`яніння. Огляд було проведено в установленому законом порядку зі згоди водія і присутності 2-х свідків, тест 3037, результат 1,6 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у інкримінованому йому адміністративному правопорушення не визнав, пояснив, що 11.03.2022 йому необхідно було відігнати вантажний автомобіль в с. Попівка. Оскільки він був напідпитку, то викликав товариша ОСОБА_2 це зробити. ОСОБА_2 прийшов зі своїм другом ОСОБА_3 , і вони втрьох поїхали на автомобілі. Транспортним засобом керував ОСОБА_2 . На блок-посту автомобіль зупинили, перевірили документи, на автомобіль не було страховки, сказали продути в Драгер, він погодився, бо не хотів конфлікту. Йому дали Драгер уже з вставленим мундштуком. Черговим нічого довести було неможливо, вони почали провокувати на конфлікт, щоб його уникнути він, ОСОБА_1 , все попідписував, та залишивши автомобіль на блок-посту, викликали таксі і поїхали додому. Пояснення особисто він не писав. Перебував напідпитку, але транспортним засобом не керував.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 пояснив, що в протоколі місцем вчинення правопорушення зазначено а.д. Р 09-36 км., а місцем складення протоколу - а.д.Р.09-34 км, тобто через два км. від місця події. Також часом скоєння адміністративного правопорушення зазначено 19.25 год., часом проведення тестування 19.28 год., а часом складення адміністративного правопорушення 19.45 год. За цей проміжок часу неможливо фізично виконати всі необхідні дії від початку зупинки до складення протоколу. Крім того, в протоколі зазначено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився в присутності 2-х свідків. Пояснення свідків відсутні. Є лише відеозапис, про який в протоколі не зазначено. Письмові пояснення надавав не ОСОБА_1 , оскільки в нього інший почерк, їх писав патрульний. Про те, що ОСОБА_1 пояснення не давав та не читав свідчить відсутність запису про те, що такі записані з його слів та ним прочитані. Захисник просить закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що є знайомим ОСОБА_1 11.03.2022 близько 6 год. вечора до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив відігнати автомобіль в с. Попівка, бо він сам трохи випив. Він, ОСОБА_2 , сів за кермо автомобіля, бо має посвідчення водія, категорії «С», разом з іншим товаришем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 поїхали до с. Попівка. Дорогою на блок-посту їх зупинили чергові тероборони та патрульний та почали перевіряти документи. Виявилось, що не було страховки. До нього, ОСОБА_2 , жодних питань не виникало, оскільки то був не його автомобіль. ОСОБА_1 почав їм щось пояснювати, тоді патрульні почули від нього алкоголь і стали щось з`ясовувати, що саме він не чув. Потім ОСОБА_1 підійшов та сказав, щоб не було бійки, він викликав таксі, і вони поїхали додому. ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, водієм його автомобіля тоді був він, ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 , захисника Васяновича В.В., свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 не заперечує, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте заперечує факт керування ним транспортним засобом. Доводи ОСОБА_1 повністю підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_2 та матеріалами справи не спростовуються.

Відповідно до п.6.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з ч. 2 ,3,5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Розділу III «Порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100 (надалі за текстом - Інструкція) службові автомобілі обладнуються відповідними відео реєстраторами, їх включення здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Крім того, відповідно п.п.3.3, 3.5 вказаної вище Інструкції, нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівниками поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, після її активації все спілкування повинно бути записано безперервно.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові. Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та дотримання порядку його огляду на стан сп`яніння.

Пояснення свідків у справі відсутні. На СD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, наявна тільки частина відеозапису про тестування ОСОБА_1 , проте відсутні початок та закінчення спілкування поліцейського з особою, яку тестують, а також відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис є неповним, не містить відомостей про дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія, а саме те, що для проведення тестування ОСОБА_1 був використаний новий мундштук, як передбачено Інструкцією з експлуатації газоаналізатору "Alcotest 6810"(яка є публічнодоступною). Також відсутні відомості щодо згоди ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою спеціальних технічних засобів.

Крім того, результат тестування та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів без встановлення об`єктивної сторони на підставі належних і допустимим доказів не є беззаперечним та достатнім доказом вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суду не надано.

Доводи захисника щодо розбіжностей у місці складення адміністративного правопорушення, події правопорушення, а також щодо тривалості проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складення протоколу не впливають на висновки суду.

З огляду на обставини справи, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Л. О. Колісник