КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3066/2022
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої ОСОБА_2 Сич Олександра Юрійовича, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Дяченка Едуарда Володимировича на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., стягнуто судовий збір в сумі 496,20 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 15 липня 2021 року о 16:10 в м. Києві на проїзній частині вул. Ломоносова, 61, керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого переходу, не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_2 , в результаті допустив наїзд на останню, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а пішохід ОСОБА_2 тілесні ушкодження, в діях ОСОБА_1 вбачалося порушення п. 18.1 ПДР.

Не погоджуючись із даною постановою, захисник Дяченко Е.В. 26 вересня 2022 року засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав на те, що копія постанови апелянту у встановлені строки направлена не була та він зміг з нею ознайомитися лише після ознайомлення з матеріалами справи 20 вересня 2022 року, а відповідно і отримав можливість її оскаржити.

Зазначив, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні в справі докази, а його висновок про доведеність вини апелянта у порушенні п. 18.1 ПДР є необґрунтованим.

Пояснював, що під`їжджаючи до пішохідного переходу апелянт зменшив швидкість та впевнився, що пішоходи не мають наміру здійснювати перехід, після чого почав повільно наближатися до переходу. Вже фактично перетнувши пішохідний перехід, апелянт помітив, що не дивлячись на дорогу, а зосереджуючись на мобільному телефоні, за пішохідним переходом почала перебігати проїжджу частину дівчина. Апелянт зупинився, чекаючи, поки пішохід перейде через дорогу, в той же час дівчина, як потім стало відомо, ОСОБА_2 , зрівнявшись з автомобілем, підняла очі, відірвавшись від мобільного телефону, та помітивши перед собою автомобіль, різко похитнулась назад, в результаті чого втратила рівновагу та впала на проїзну частину (зокрема зі схеми ДТП а. с. 15 видно, що автомобіль знаходиться вже майже за межами пішохідного переходу). Після чого апелянт вийшов з автомобіля, запитав, чи все з дівчиною гаразд, та викликав поліцію. Судом не було досліджено, що будь-якого контакту між автомобілем та пішоходом не відбулося, апелянт цілком дотримувався правил дорожнього руху.

Наголошував, що в протоколі огляду місця ДТП зазначено про пошкодження транспортного засобу та тілесні ушкодження, завдані пішоходу ОСОБА_2 . Як вбачається з рапорту інспектора поліції на а. с. 9, пішохода ОСОБА_2 госпіталізовано до клінічної лікарні № 17 з діагнозом перелом правої руки. В той же час, як видно з висновку експерта № 042-968-2021 на а. с. 21, у пішохода ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді саден у ділянці лівого ліктя. Такий забій відбувся саме від падіння на проїзну частину, а не від контакту з автомобілем чи якихось протиправних дій апелянта. Із пошкоджень авто зазначено про потертість бруду переднього бампера. Крім того, на а. с. 17 міститься пояснення пішохода ОСОБА_2 , яка зазначає, що впала під час переходу проїзної частини, фізичного контакту між нею та автомобілем не відбулося. У постанові про закриття кримінального провадження також зазначено показання ОСОБА_2 , які вказують про відсутність контакту між нею та автомобілем, і даним поясненням не було надано належної оцінки судом. Також вказував, що у протоколі огляду місця події зазначено про використання фотоапарату «Нікон», однак жодної фотографії пошкодження авто не зафіксовано і не долучено до матеріалів справи.

Резюмував, що суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи, не встановив відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема відсутність пошкоджень автомобіля в результаті ДТП та пошкодження у пішохода, які настали саме через неправомірні дії апелянта. Відсутній причинно-наслідковий зв`язок між падінням пішохода, яке трапилося саме через неуважність останнього та споглядання в мобільний телефон під час переходу проїзної частини та порушенням апелянтом правил дорожнього руху.

На підставі вищевикладеного просив визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на подачу апеляційної скарги, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року скасувати, а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи заяву захисника Дяченка Е.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року захисник Дяченко Е.В. пропустив з поважних причин, оскільки розгляд справи проведено в його відсутності та у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення його про час і місце розгляду справи та вручення йому повного тексту постанови судом першої інстанції в день винесення постанови.

За наведених обставин апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та представника потерпілої Сич О.Ю., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції визнав доведеним те, що останній вчинив правопорушення, яке проявилось у порушенні ним як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна у час, місці та за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Між тим, такий висновок суддею зроблений на підставі неповно досліджених доказів - матеріалів за результатами перевірки по факту ДТП, протоколу огляду місця пригоди зі схемою, висновком експерта № 042-968-2021, постанови про закриття кримінального провадження, поясненнями, наявними в матеріалах справи, та внаслідок їх неналежної оцінки, і погодитись з цим висновком неможливо.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 149825, 19 липня 2021 року о 16 год. 10 хв. в м. Києві на проїзній частині вул. Ломоносова, 61 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2 , внаслідок чого скоїв наїзд на неї, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та тілесних ушкоджень пішоходу ОСОБА_2 ; до протоколу додаються матеріали (копії) кримінального провадження 0000653.

На а. с. 9 наявна копія рапорту на ім`я начальника Голосіївського УП ГУНП в м. Києві від 15 липня 2021 року, згідно якого потерпілу ОСОБА_2 на місця оглянула бригада ШМД № 31, потерпіла госпіталізована до 17 лікарні з попереднім діагнозом «перелом правої руки».

На а. с. 10 - 14 наявний протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15 липня 2021 року, згідно якого відбувся наїзд на пішохода, в п. 18 протоколу зазначена локалізація пошкоджень та слідів контактної взаємодії, нашарувань, відшарувань речовин на транспортному засобі: пошкодження зосереджено в передній лівій частині, на відстані 110 см. від правої бокової частини початок слідів потертості бруду.

На а. с. 15 наявна копія схеми пригоди, з якої вбачається, що автомобіль Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 розташований частково на нерегульованому пішохідному переході, який він практично проїхав, і в більшій частині знаходиться на проїзній частині.

На а. с. 16 наявна копія пояснення ОСОБА_1 від 15 липня 2021 року, згідно якого він, керуючи автомобілем Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Ломоносова здійснив наїзд на дівчину на пішохідному переході, вийшов з машини, допоміг дівчині підвестись, поцікавився її станом здоров`я; вона поскаржилась на біль в руці, він викликав зі свого номеру швидку допомогу та поліцію, машину не переставляв, виставив знак аварійної зупинки.

На а. с. 17 наявна копія заяви ОСОБА_2 на ім`я Головного управління Національної поліції України в м. Києва від 29 липня 2021 року про те, що відмовляється набувати статус потерпілого у кримінальному провадженні з власних міркувань, до працівників поліції та водія транспортного засобу ОСОБА_1 претензій не має та в подальшому мати не буде, кримінальне провадження просить закрити в зв`язку з відсутністю події злочину; 15 липня 2021 року близько 16:00 вона почала переходити вулицю біля пішохідного переходу в районі 61 будинку по вул. М.Ломоносова, в цей час біля неї різко зупинився автомобіль Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , від несподіванки вона втратила рівновагу та впала на бік, травмувавши ліву руку, при цьому фізичного контакту між нею та транспортним засобом не було.

На а. с. 18 - 22 наявна копія висновку експерта № 042-968-2021, складеного експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, згідно якого, з огляду на відмову ОСОБА_2 від проведення дослідження, на даному етапі не є можливим піддати судово-медичній оцінці встановлений діагноз "закритий перелом дистального епіметафіза лівої променевої кістки зі зміщенням"; під час первинно відомого звернення по медичну допомогу 15 липня 2021 року о 16:18 (під час огляду лікарем ШМД) у ОСОБА_2 з урахуванням даних, отриманих під час послідуючого проведення інструментальних досліджень, клінічними лікарями були виявлені тілесні ушкодження "садна (без опису морфології) у ділянці лівого ліктя".

На а. с. 26 - 28 наявна копія постанови про закриття кримінального провадження від 30 червня 2022 року, прийнята старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві, згідно якої в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1 ПДР, які перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, однак враховуючи, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, а кримінальна відповідальність за ст. 286 КК України наступає у разі спричинення потерпілому тілесних ушкоджень не менш ніж середнього ступеню тяжкості, то в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 286 КК України та останній підлягає адміністративній відповідальності.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зі змісту вказаної норми КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння - порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну.

Разом із тим, судом першої інстанції під час розгляду справи не звернуто увагу, що з доказів, наявних в матеріалах справи, не вбачається заподіяння шкоди будь-якому майну, оскільки в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зазначено лише про потертість бруду переднього бампера автомобіля Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , а саме по собі спричинення легких тілесних ушкоджень пішоходу при наїзді на нього не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наведених обставин суд першої інстанції не врахував, в зв`язку з чим неправильно застосував ст. 124 КУпАП і безпідставно наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечними доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282).

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо відсутності контакту між автомобілем та пішоходом і дотримання ОСОБА_1 п. 18.1 Правил дорожнього руху, а також щодо переходу ОСОБА_2 дороги по проїзній частині, а не по пішохідному переходу, оскільки вони спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 , відібраними 15 липня 2021 року на місці події інспектором патрульної поліції (а. с. 16), в яких ОСОБА_1 визнавав факт наїзду на пішохода, а також висновком експерта № 042-968-2021 від 25 листопада 2021 року, при складенні якого досліджувалась електрофотокопія карти виїзду ШМД № 98414 та в якій зафіксовано, що ОСОБА_2 оглянута бригадою ШМД 15 липня 2021 року о 16:18 зі скаргами на біль в лівому передпліччі та кисті, біль в лівому стегні, зі слів якої остання переходила дорогу по пішохідному переходу, її збила машина (а. с. 19).

Разом із тим, дані обставини не впливають на встановлені апеляційним судом обставини відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Дяченку Едуарду Володимировичустрок на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Дяченка Едуарда Володимировичазадовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 18.1ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення п. 18.1 ПДР та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.