ЄУН № 337/1479/22
Провадження № 3/337/545/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2022 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Лілія Геннадіївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

01.05.2022 року об 16 год. 20 год. в м.Запоріжжі на перехресті вул. Рубана та вул.Хортицьке шосе, біля будинку 42а, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21074, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання, призначене на 12 серпня 2022 року об 09-00 год. захисник Козлов О.Ю. звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що буде зайнятий у Ленінському районному суді м.Запоріжжя при розгляді справи про адміністративне правопорушення об 09-00 год, до своєї заяви надав роздруківку з сайту судової влади щодо розгляду справи щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , яке призначено до розгляду Ленінським районним судом м.Запоріжжя об 09-30 год 12.08.2022 року.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до вимог ст.268 КУпАП його участь не є обов`язковою.

При вирішенні питання щодо відкладення розгляду справи, суд враховує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

При цьому суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" ("AlimentariaSandersS.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Враховуючи те, що до своєї заяви захисник Козлов О.Ю. не надав доказів особистої зайнятості у Ленінському районному суді м.Запоріжжя, зокрема, документів на підтвердження повноважень будь якої особи, захист якої він здійснює, час судового засідання, що зазначений у його заяві відрізняється від часу розгляду справи , зазначений у додатку до заяви: а згідно інформації , розміщеної з офіційного сайту Ленінського районного суду м.Запоріжжя вбачається призначення за участю захисника Козлова О.Ю. лише однієї справи, призначеної об 12-00 годині 12 серпня 2022 року, суд не вбачає підстав для відкладення справи, при цьому суд перш за все враховує можливість вирішення справи на підставі доказів, які були у повному обсязі дослідженні у присутності захисника та не відсутність у судовому засіданні учасників процессу.

При ухваленні рішення суд вважає за можливе врахувати доводи захисника, викладені в минулих судових засіданнях щодо необхідності закриття по справі провадження по справі оскільки працівниками поліції був порушений Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніннях, в частині черговості пропонування огляду на стан сп`яніння на місце та в медичному закладі, оформлення направлень та складання Огляду вже під час заповнювання протоколу про адміністративне правопорушення, наявності розбіжностей у часі, зафіксованому відеозаписом та письмовими доказами, бажання ОСОБА_1 пройти такий огляд самостійно тобто на відсутність належних та допустимих доказів, що виключають законну можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Під час судового провадження у присутності захисника були допитані допитані в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , досліджені матеріали відеофіксації. Вивчені матеріали провадження. Клопотань про витребування додаткових доказів заявлено не було.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він під час патрулювання на лінію 102 неодноразово надходило повідомлення про порушення водієм ВАЗ 21074, держномер НОМЕР_1 правил дорожнього руху та можливого перебування у стані сп`яніння. 16 год. 20 год. в м.Запоріжжі на перехресті вул. Рубана та вул.Хортицьке шосе, біля будинку 42а ними був зупинений автомобіль, що підпадав під орієнтування. За кермом перебував ОСОБА_1 , під час спілкуванні було виявлено, що водій перебуває у стані сп`яніння, було чути сильний запах алкоголю з порожнини рота та сама його поведінка не відповідала обстановці. Інколи під час спілкування водій проявляв приступ агресії. В його присутності водієві запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з застосуванням приладу «Драгер», на що останній відмовився. При цьому спочатку приладу «Драгер» не було, його привіз інший екіпаж. Пройти огляд на стан сп`яніння водій відмовився, у зв`язку з чим був складений адміністративний протокол. Можливо, оформлення направлення та Акту відбулося вже під час складання протоколу, але це пов`язано виключно з тим, що у зв`язку з неадекватною поведінкою водія залишати його наодинці спілкуватися з ОСОБА_6 було небезпечно. Пройти огляд на стан сп`яніння водієві пропонували неодноразово як у медичному закладі, так і на місці, чи була дотримана черговість, не пам`ятає. Але, не зважаючи на неодноразові пропозиції щодо проходження огляду , водій категорично відмовлявся, при цьому казав : «Пиши. Пиши…». Також він пояснював, що на нього вже був складений аналогічний протокол, який перебуває на розгляді в суді, тому огляд у нарколога він пройде самостійно через дві години.

Свідок ОСОБА_7 дав суду аналогічні покази, на уточнюючи питання захисника відповів, що розбіжності щодо часу, вказаного у документах та зафіксованого боді-камерою викликані налаштуванням приладів, перевірити час фіксування за боді-камерою не є можливим. На місці було два екіпажи. Другий привіз прилад «Драгер» за три хвилини, водієві неодноразово пропонували різні поліцейські пройти огляд як на місці так і у медичному закладі, але він відмовлявся. Наслідки такої відмови йому були роз`яснені. Від водія було чути сильний запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що під час патрулювання екіпажу надходило повідомлення про порушення водієм ВАЗ держномер НОМЕР_1 правил дорожнього руху Автомобіль було зупинено на перехресті вул. Рубана та вул.Хортицьке шосе, біля будинку 42а . Водій представився як ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння, мав характерний стійкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій відмовився від проходження огляду, як на місці так і у медичному закладі, не зважаючи на відповідні роз`яснення та неодноразові пропозиції. Нею особисто складений протокол про притягнення до адміністративної відповідальності. Під час складання протоколу велася відеофіксація, особі, що притягувалась до відповідальності неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з застосуванням приладу «Драгер», однак ким конкретно із членів екіпажу, вона не може пояснити. Пройти медичний огляд на стан сп`яніння водій також відмовився, поводився агресивно, уникав конкретної відповіді, мов, пиши, що бажаєш.

Враховуючи висловлені під час розгляду доводи захисника, вислухав пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оглянувши матеріали відеофіксації, розглянувши матеріали провадження: протокол про адміністративне правопорушення, рапорти інспектора поліції, направлення на огляд на стан сп`яніння, Акт огляду на стан сп`яніння, суд приходить до наступних висновків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААВ 267958 від 1 травня 20022 року містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Згідно зі ст.7 КпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України визначає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини першої статті 130 КпАП України відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, в разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.ч.1-4 ст.130 КпАП України, до нього долучаються докази перебування особи у стані сп`яніння або відмови від проходження такого огляду. Відповідно до п. 1.3 Розділу І "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції.

Згідно з п.1.4.5 вказаної Інструкції метою використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера була закріплена на форменому одязі працівника поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно наказу МВС № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Нагрудні камери поліцейських мають свої властивості щодо фіксування, таким чином поліцейські не мають можливості контролювати що саме може бути записано на карти пам`яті нагрудних камер та в який саме час буде зупинена відеозйомка.

Наданий на дослідження відеозапис з місця події містить інформацію щодо руху транспортного засобу та процедуру відмови водія від запропонованого огляду у медичному закладі, а потім, через незначний час, на місці та знову у медичному закладі; при цьому ОСОБА_1 висловлює небажання пройти огляд на стан сп`яніння на неодноразові пропозиції, посилаючись на те, що через дві години пройде огляд самостійно, повідомляючи, що вже на нього був складений безпідставно такий самий протокол, що перебуває на розгляді, поводиться агресивно, та не зовсім адекватно: підвищує голос, жестикулює руками, проявляє неповагу до поліцейських, систематично, повторюючи фразу: «пиши, пиши» на поставлені йому питання, у тому числі і щодо проходження огляду.

Крім того, відмова правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджена відомостями адміністративного протоколу, відмова від проходження огляду на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Аlcotest 6820» підтверджена Актом огляду на стан сп`яніння, який підписав ОСОБА_1 без зауважень, чим погодився з викладеними у ньому відомостями, відмова від огляду у медичному закладі та на місці зупинки висловлена ним і на відеозапису, який був долучений до справи і переглянутий в суді, та показами допитаних свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які цілком логічні, послідовні, доповнюють одне одного та не містять суттєвих суперечок, узгоджуються зі змістом письмових доказів, які є достовірними, належними та допустимими .

Оцінюючи сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями свідків, суд вважає, що вони у повному обсязі доводять вину ОСОБА_1 , за наведених вище обставини.

Доводи захисника при розгляді справи зводилися до допущених порушень Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння в частині порушення черговості пропозицій щодо огляду на місці та у медичному закладі та інші порушення, допущені при заповненні матеріалів провадження.

Однак, за умов очевидності дослідженої сукупної доказової бази, процесуальної поведінки винуватої особи, недоліки посадових осіб при складанні протоколу та інших процесуальних документів, за своєю правовою природою є способом процесуальної фіксації певного факту, обставини якого встановлюються та доповнюються іншими доказами, є проявом правового пуризму на шкоду інтересам правопорядку та правосуддя.

У рішенні у справі Сутяжник проти Росії від 23липня 2009року ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності.

Не кожен дефект певного адміністративного акту, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, правовий пуризм на відміну від обставин істотного та непереборного характеру завжди призводить до порушення принципу правової визначеності.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, які б унеможливили прийняття висновку судом. Дії працівників поліції в цілому відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Інші доводи захисника є формальними та такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 , з у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Його доводи, висловлені поліцейському щодо бажання пройти огляд на стан сп`яніння самостійно, який унеможливила дія встановленої комендантської години, суд до уваги не приймає. При цьому суд враховує, що маючи певний життєвий досвід, будучи особою, відносно якої складався адміністративний протокол за ст.130 КУпАП, який наразі перебуває на розгляді у суді, ОСОБА_1 , як особа яка керує автомобілем та підпадає під дію спеціальних правил та тим самим погодились нести певну відповідальність, виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, - мав усвідомлювати наслідки своєї протиправної поведінки у вигляді небажання погодитися та пройти запропонований йому огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву. Отже, на думку суду, поза розумним сумнівом належними, допустимими і достатніми за своїм змістом доказами винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена і його дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.130 КпАП України як відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння..

Термін накладення адміністративного стягнення за цим правопорушенням на день розгляду судом справи не закінчився.

Покарання передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативним.

Крім того, з ОСОБА_1 на підставі ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись: ст.ст.130 ч.1 , 33, 221, 283, 287-294, КУпАП, ЗУ «Про судовий збір»

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень в прибуток держави ( Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300, Код ЄРДПОУ отримувача: 37941997, Рахунок:UA0008001, Код класифікації доходів бюджету:21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати у встановлений законом строк штрафу стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.308 КУпАП у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн(отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; номер рахунку отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: Л. Г. Салтан