Справа № 758/4497/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

30.04.2022 о 22:10 год. за адресою: пр. Правди, 47, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість, від проходження огляду у лікаря нарколога у встановлену законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На адресу суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника І. А. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтуванні покликається на те, що працівниками поліції було порушено п. 5 розділу 2 «Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки , відеозапису» від 18.12.2018, а саме: включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. Наступне, на що звертає увагу адвокат, що в матеріалах справи відсутні документи про відсторонення особи від керування транспортним засобом, крім волевиявлення особи в протоколі про адміністративне правопорушення, що він залишить транспортний засіб на місці зупинки, при цьому працівники поліції після завершення складання протоколу надали можливість ОСОБА_1 продовжувати рух транспортним засобом. Окрім цього, працівники поліції не виписали направлення на проведення огляду в медичному закладі. На підставі вищевикладеного просив провадження у справі закрити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Повідомив, що проїхав на червоне світло світлофора за військовою машиною, внаслідок чого його зупинили працівники поліції. За порушення ПДР склали постанову за проїзд на червоне світло. Протягом 40 хвилин працівники поліції виводили його із душевної рівноваги, після чого запропонували задути «Драгер» і пройти огляд у лікаря-нарколога, він відмовився і поїхав за дружиною. Разом із дружиною вони поїхали в КНП «Соціотерапія», щоб пройти огляд, проте працівники лікарні повідомили йому, оскільки у нього немає направлення на проходження огляду і вже пройшло більше двох годин після зупинки працівниками поліції, він повинен заплатити 1066 грн. Зазначив, що не наркоман і не алкоголік, раніше до відповідальності за аналогічними статтями не притягався.

У судовому засіданні адвокат Різник І. А. підтримав клопотання про закриття провадження у справі, з мотивів, зазначених у ньому, звернув увагу на те, що на відеозаписі ОСОБА_1 постійно був у сонцезахисних окулярах, що унеможливлювало працівникам поліції визначити, чи звужені зіниці очей у водія чи ні, і чи реагують вони світло.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність водія настає саме за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а тому факт відмови є визначальним для кваліфікації дій правопорушника за ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок і підстави огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння регламентовані Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350, відповідно до п. 2 якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 068421 від 30.04.2022, постановою серії ЕАО № 5366400 від 30.04.2022, DVD-диском із відеозаписом. Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 . Працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до лікарні для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що водій відмовився. Працівником поліції було роз`яснено водію, що протягом двох годин ОСОБА_1 має право проїхати за адресою вул. Запорожця, 20, м. Київ, для проходження огляду на стан сп`яніння.

Суддя звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з п 9 указаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Під час проведення відеофіксації правопорушення ОСОБА_1 не заперечував перебування у стані наркотичного сп`яніння та не намагався цей факт спростувати. Проте до наркології не поїхав як з працівниками поліції, так і пізніше - протягом двох годин самостійно не звернувся до лікаря-нарколога з метою спростування факту його нетверезого стану, що у подальшому могло бути доказом у суді.

Щодо доводів захисника про непроведення безперервної відеозйомки поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, слід зазначити, що сам факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксований на відеозаписі, а тому підстави визнавати запис недійним відсутні.

Окрім того, на виконання вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 власноруч зазначив у протоколі, що зобов`язується протягом 24 годин не керувати транспортним засобом, автомобіль залишає на місці.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА