Справа № 357/2179/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, інваліда другої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 20 лютого 2022 року о 19 годині 19 хвилини, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 40 А, керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер», ARLM-0401, тест № 428, результат 0.91% проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що дійсно його зупини працівники поліції, які повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, нащо він повідомив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебуває, що добре себе почуває. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, нащо він погодився, але працівники поліції повідомили йому, що для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння потрібно їхати в смт. Ставище, що в м. Біла Церква такий огляд не проводять та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу драгер або відмовитися від проходження огляду. Так як він був впевнений, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння то погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Працівники поліції через деякий час надали йому прилад драгер, який їм привіз інший екіпаж поліції, він пройшов огляд, результат 0.91 % проміле з яким він не був згоден. Зазначив, що працівники поліції не відвезли йго для проходження огляду на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, оскільки він не був згоден з результатом драгера. Просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Заліський Б.С. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що з переглянутого відеозапису з бодікамер вбачається, що працівники поліції підійшовши до водія ОСОБА_1 , який знаходився в салоні керованого ним автомобіля, не роз`яснювали останньому його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та його право на захист. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в лікарні чи на місці зупинки, або відмовитися від освідування, погодився пройти таке освідування в лікарні (медичному закладі). Працівники поліції комусь почали телефонувати, після чого повідомили, що пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в ОСОБА_2 неможливо, необхідно їхати до смт. Ставище. На запитання Ярмоли «Чому так» працівники поліції відповіли «такі в нас лікарі». Після цього працівники поліції запропонували лише два варіанти - пройти освідування на місці або відмовитися від проходження. ОСОБА_1 вимушений був погодитися пройти освідування на місці, але сам алкотестер Драгер підвіз лише через деякий час інший патрульний екіпаж. В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння, яке міститься в матеріалах справи, зазначено заклад охорони здоров`я - КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4 м. Біла Церква», що суперечить інформації з відеозаписів, доданих до матеріалів, згідно яких працівники поліції пропонували ОСОБА_1 їхати в смт. Ставище, що є порушенням Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року в частині пройти освідування в найближчому медичному закладі). Також в даному направленні зазначено дату 20.02.2022 року, час 19 годин 20 хвилин Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного о 19 годин 30 хвилин 20.02.2022 року, водій керував автомобілем о 19 годині 19 хвилин 20.02.2022 року, що також суперечить інформації з відеозапису щодо розвитку події на місці зупинки - працівники поліції зупинили водія ОСОБА_1 , порозмовляли з ним, потім пішли до салону свого автомобіля ( ОСОБА_1 залишився в своєму авто), де хвилин п`ятнадцять чекали поки інший екіпаж підвезе алкотестер Драгер, лише після цього відбувся факт освідування за допомогою алкотестера. Після чого складався сам адміністративний протокол. Весь цей час зайняв не менше 30 хвилин, що суперечить письмовим матеріалам. В чекові алкотестера Драгер зазначено час проходження освідування 19.30 год. 20.02.2022 року, що також не узгоджується з розвитком подій згідно відеозапису. Крім того в самому чеку зазначено, що останнє градуювання приладу проводилося 02.08.2021 року, результати огляду становлять 0,91 % проміле. При цьому згідно інструкції з експлуатації алкотестера Драгер градуювання має проводитися не рідше кожних шести місяців, оскільки на момент освідування 20.02.2022 року з дня останньої калібровки (градуювання) 02.08.2020 року, пройшло більше шести місяців, вважає, що прилад може показувати хибні результати. Вважає, що результати освідування за допомогою алкотестера Драгер є недопустимим доказом у справі. Згідно ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування та перевірки документів, працівники поліції повідомляють останньому, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, нащо останній повідомив, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції повідомляють останньому, що для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння потрібно їхати до медичного закладу в смт. Ставище, що останній може пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», що ведеться відеозапис, що свідків не залучаються також повідомили, що необхідно почекати прилад драгер. Інший екіпаж привіз прилад драгер, який працівники поліції надали ОСОБА_1 для проходження огляду на визначення стану сп`яніння, останній пройшов огляд, результат на відеозапису не видно, але працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та повідомили останньому, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозаписом не зафіксовано, щоб працівники поліції після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу драгер пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, також не не зафіксовано, щоб працівники поліції роз`яснювали останньому його права та обов`язки.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника адвоката Заліського Б.С., дослідивши направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 20.02.2022 року, висновок приладу «Алкотест 7510», тест № 428, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат, 0.91% проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку ОСОБА_3 , рапорт працівника поліції, наданні захисником адвокатом Заліським Б.С. документи, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, нащо останній погодився, однак як вбачається з переглянутого відеозапису працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , щоб пройти огляд на визначення стану сп`яніння потрібно їхати в смт. Ставище, щоб огляд він проходив на місці за допомогою приладу драгер, після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та незгоди з працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Що стосується направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20.02.2022 року, то вказаний документ суд оцінює критично, та вважає його неналежним доказом у даній справі, оскільки в ньому зазначено, що направлення виписано через одну хвилину після того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, крім того в направленні зазначено, що ОСОБА_1 доставлено працівником поліції ОСОБА_4 для огляду до закладу охорони здоров`я КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня» №4, однак, як встановлено в судовому засіданні, підтверджено самим ОСОБА_1 та переглянутим відеозаписом, що працівники поліції повідомили останньому, що огляд на стан сп`яніння проводиться в смт. Ставище, пройти огляд на визначення стану сп`яніння в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня» №4 працівники поліції не пропонували, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся, огляд в медзакладі не проводився.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи зазначені вимоги закону, показання ОСОБА_1 , про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня» №4, які підтверджуються переглянутим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, суд дійшов висновку, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, тому вважається недійсним.

Крім того працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, що є грубим порушенням його права на захист.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяС. І. Дорошенко