Справа № 756/9148/22
Провадження № 3/756/5246/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №890813 від 04.10.2022, гр. ОСОБА_1 в повному обсязі не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражалося в тому, що 03.10.2022 року, приблизно о 17 год. 00 хв. залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній до 00 год. 30 хв. наступного дня, на зв`язок з батьками не виходив, місце перебування було невідомим.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КпАП України.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначила, що забезпечує необхідні умови життя та виховання дитини. При цьому, зазначила, що зобов`язується ще більше приділяти уваги вихованню сина.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасника судового процесу, оцінивши докази у їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КпАП України передбачена за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акта, тому формулюючи суть правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КпАП України, підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №890813 від 04.10.2022, рапортами, поясненнями та іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КпАП України ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом із цим, за приписами ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Викладені обставини у своїй сукупності суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а також дають підстави вважати, що ОСОБА_1 в подальшому таких порушень не буде допускати, а тому у даному конкретному випадку, суд вважає можливим звільнити її від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КпАП України визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, враховуючи, що усне зауваження не відноситься до видів адміністративних стягнень з огляду на ст. 24, ч. 2 ст. 284 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись статтями 22, 184, 283-285 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КпАП України, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КпАП України закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Ткач