Провадження № 33/824/2524/2022 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Куракіна Ю.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Куракіна Ю.В. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 23 грудня 2021 року, о 01 годині 13 хвилин, в м. Києві, по вул. М. Лєскова, 4, керував транспортним засобом «Mercedes», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку.

У апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 - адвоката Куракіна Ю.В. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. На переконання апелянта, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суперечить фактичним обставинам справи. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які ґрунтуються на матеріалах справи, транспортним засобом керував син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , якому вказаний транспортний засіб належить на праві власності. На місці події син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 спричинив ДТП, а сам ОСОБА_1 лише викликав працівників поліції, які склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, як на особу яка викликала працівників патрульної поліції. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Крім цього, факт керування транспортним засобом не заперечується та фактично стверджується самим сином ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського вбачається розмова патрульних, яка ґрунтується на неочевидних припущеннях. Складання протоколу зумовлено словесним конфліктом, що виник між ОСОБА_1 та патрульними. Оскільки ОСОБА_1 не керував автомобілем за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, хоча і був у стані сп`яніння, вимоги поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння особи, що не є водієм - є незаконні. Вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника Куракіна Ю.В., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП суддя місцевого суду визнав доведеним те, що останній вчинив правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у час, місці та за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Між тим, такий висновок суддею зроблений на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись із цим висновком не можливо.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із вказівкою на усі її складові, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчинені процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1103, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку та способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суддя місцевого суду цих вимог закону не врахував, фактичних обставин правопорушення із належною повнотою не встановив, зібраним у справі доказам належної оцінки не надав.

Поза увагою судді залишилось те, що матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що ОСОБА_1 у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно керував автомобілем марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_1 . Із початку з`ясування обставин події, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування ним автомобілем та багаторазово намагався з`ясувати у працівників поліції підстави для проходження огляду на стан сп`яніння та причини вилучення у нього водійського посвідчення. Поліцейські, що здійснювали фіксацію зазначеної події із складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, безпосередньо факт керування ОСОБА_1 зазначеним вище автомобілем не сприймали, тобто: ними безпосередньо цей автомобіль не зупинявся, очевидцями керування ОСОБА_1 цим автомобілем за інших обставин вони не були. Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема: за допомогою камер спостереження, відеореєстраторів, на портативних засобів зв`язку тощо, що давало би безумовні підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем не здійснювалось, доказів такого керування встановлених із зазначених вище джерел матеріали справи не містять.

Наявні у матеріалах справи пояснення свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких, 23.12.2021 року, близько 19 години, автомобіль марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_1 приїхав на територію внутрішнього подвір`я готелю. О 01 годині вийшов водій та повідомив про те, що його автомобіль отримав механічні пошкодження, однак хто був за кермом свідок не бачив. Пояснення вказаного свідка неможливо визнати належним доказом, оскільки будь-яких обставин, які підлягають доказуванню у даній справі, він не показав. Вказаний свідок не був очевидцем події та не може ідентифікувати особу водія автомобіля марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_1 .

У ході апеляційного розгляду судом було допитано свідка ОСОБА_2 . Цей свідок заперечував факт керування ОСОБА_2 автомобілем, пояснивши, що фактично сам свідок ОСОБА_2 керував автомобілем на місці події, оскільки ОСОБА_1 , який є його батьком, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд приймає вказані пояснення свідка ОСОБА_2 з огляду на те, що вони узгоджуються із зібраними у справі доказами. Зокрема, на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського вбачається те, що свідок ОСОБА_2 із самого початку відеофіксації стверджував про факт керування автомобілем марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_1 , саме ним. При цьому, будь-яких доказів, які би спростовували вказані пояснення свідка ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Наведене указує на недоведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем та, як наслідок, на відсутність у його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виключає його відповідальність за цією статтею.

Неврахування цих обставин призвело до ухвалення суддею рішення, яке не ґрунтується як на вимогах закону, так і на зібраних у справі доказах.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 не можливо визнати законною та обґрунтованою у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Куракіна Ю.В. задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк