Справа № 605/401/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" грудня 2022 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №2 (м. Підгайці) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, з вищою освітою, працюючого інженером у ТзОВ Сільцівське, інваліда ІІІ групи загального захворювання, проживаючого АДРЕСА_1 Староміського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498062 від 17 листопада 2022 року громадянин ОСОБА_1 у вищевказаний день близько 16 години 52 хвилини в м. Підгайці по вул. Бережанська Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Змістом ч.1 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, мотивуючи тим, що він в той день керував автомобілем, при цьому коли його почали зупиняти працівники поліції, він спочатку зупинився на узбіччі дороги, але коли побачив, що посвідчення водія та документи на автомобіль залишив вдома, то продовжив рух, оскільки до його місця проживання було зовсім близько. Працівники поліції заїхали за ним на його подвір`я, при цьому він говорив їм, що не керував транспортним засобом, а ним керувала його дружина, по тій причині, що у нього не було при собі документів. Алкогольних напоїв він не вживає, бо у нього був інсульт і йому призначено ІІІ групу інвалідності загального захворювання. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер він відмовився, оскільки не довіряє його показам. Від проходження такого огляду в медичному закладі він не відмовлявся. Під час розмови з поліцейськими він вирішив піти взяти з будинку документи і тоді вже сказати працівникам поліції, як все було насправді. Коли він йшов у свій будинок, то працівники поліції не перешкоджали йому у цьому. Менше аніж через 1 хвилину він вийшов із будинку і неодноразово говорив працівникам поліції, щоб вони його для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння доставили у медичний заклад. Працівники поліції не забезпечили йому проходження огляду на стан алкогольнього сп`яніння у медичному закладі, мотивуючи тим, що їм вже нічого не потрібно, бо у них вже все є. Дану розмову чули свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких просить допитати в судовому засіданні. Працівники поліції не дали йому можливості написати пояснення, при цьому протокол про адміністративне правопорушення було складено без його участі. Працівники поліції не забезпечивши йому проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, просто поїхали. Якби йому надали можливість написати пояснення, то він написав би все як було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 17 листопада 2022 року вона перебувала вдома разом із ОСОБА_2 , який очікував її чоловіка ОСОБА_1 . Раптом в будинок забіг її чоловік, взяв документи на автомобіль та вибіг на вулицю, бо за ним під`їхали поліцейські. Вони із сусідом ОСОБА_2 теж вийшли на двір. Вона чула, як ОСОБА_1 сказав поліцейським, щоб їхати в лікарню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що поліцейські відповіли відмовою, сказали що вже не потрібно і в них вже все є та поїхали. Вона не бачила, щоб працівники поліції складали які-небудь документи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 17 листопада 2022 року він перебував у житловому будинку ОСОБА_1 , разом із ОСОБА_3 та очікував її чоловіка. Він бачив, як у будинок забіг ОСОБА_1 , який приблизно за 1 хвилину вийшов на двір, а також, що стоїть патрульний автомобіль поліції. Вони із ОСОБА_3 теж вийшли вслід за ОСОБА_1 . Він чув, як ОСОБА_1 двічі говорив поліцейським їхати в лікарню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але вони відмовили йому в цьому, при тому вони поїхали. Він не бачив, щоб поліцейські оформляли якісь документи.

На підтвердження вчиненого правопорушення, працівником поліції, до матеріалів справи додано відеозаписи із відеореєстратора патрульного автомобіля та портативної відеокамери поліцейського, які містяться на DVD+R диску, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №427429 від 17 листопада 2022 року.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч.ч.1-5 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п.6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року (надалі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про не забезпечення поліцейськими проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.

Так, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису із портативної відеокамери поліцейського, який міститься на DVD+R диску видно, що на пропозицію працівника поліції, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер. На вказаному відеозаписі не зафіксовано того, що працівники поліції з`ясовують у ОСОБА_1 , чи той згідний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 безперешкодно залишає працівників поліції та прямує у будинок, при цьому один працівник поліції запитує іншого: шо він пішов?, на що той відповідає: та най він йде, то шо. На цьому вказаний відеозапис припиняється.

Із дослідженого відеозапису з відеорестратора патрульного автомобіля видно, що працівники поліції за допомогою проблискових маячків зупиняють автомобіль NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого спочатку зупинився на узбіччі дороги, а через декілька секунд продовжив рух та заїхав на територію приватного господарства. За даним автомобілем на територію вказаного господарства заїхав патрульний автомобіль. Із транспортного засобу NISSAN X-TRAIL, зі сторони водія вийшов ОСОБА_1 , який почав заперечувати факт керування ним автомобілем, оскільки як він пояснив в судовому засіданні, з тих причин, що він забув документи на автомобіль вдома.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вищевказані пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, які дані ними в судовому засіданні, жодним чином не спростовуються матеріалами справи, зокрема вищевказаними відеозаписами, оскільки відеофіксація правопорушення, яка була здійснена одним коротким фрагментом, а не безперервно з моменту початку виконання службових обов`язків і до їх завершення, здійснена працівником поліції з порушенням вищезазначених вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Встановлено, що поліцейські достовірно не з`ясували у ОСОБА_1 чи той згідний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, після відмови пройти такий огляд на місці за допомогою приладу Драгер, натомість надавши можливість ОСОБА_1 залишити їх та пройти у житловий будинок, не застосувавши стосовно останнього жодних заходів поліцейського примусу (ст.42 Закону України Про Національну поліцію).

Пояснення ОСОБА_1 дані ним в судовому засіданні, з приводу того, що він вийшовши приблизно менше аніж за 1 хвилину з будинку разом із документами на автомобіль, неодноразово говорив поліцейським, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак в цьому йому було відмовлено, не спростовуються матеріалами справи, у тому числі з вищезазначених підстав (відеофіксація велась не безперервно) і такі підтверджуються поясненнями свідків.

У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498062 від 17 листопада 2022 року, зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснення, однак в судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що протокол про адміністративне правопорушення у його присутності не складався і поліцейські не надали йому можливості написати пояснення, чим порушено його права. Вказана обставина підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

У графі протоколу суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин зазначено, що ОСОБА_1 17 листопада 2022 року близько 16 години 52 хвилини, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при цьому від перевірки на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, відмовився.

За вказаних обставин є незрозумілим, на підставі чого поліцейським було зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), при цьому в даному випадку такий огляд на стан алкогольного сп`яніння, не проводився.

Тобто, суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ч.1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням.

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, при цьому останній від такого відмовився.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 08 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

Суд звертає увагу на те, з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.1, 221, 245, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року, ст.ст.8, 62 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц