Справа № 298/215/20
Номер провадження 3-в/298/9/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Лютянська М.С., розглянувши подання начальника Ужгородського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області Пеха Є.О. про вирішення питання про давність виконання судового рішення, зокрема, постанови Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнаного винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

02 травня 2022 року начальник Ужгородського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області Пеха Є.О. звернулася в суд з поданням про вирішення питання про давність виконання судового рішення зокрема, постанови Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 200 годин суспільно корисних робіт. Рішення набрало законної сили 24.03.2020 року.

Подання обгрунтовує тим, що копія постанови Великоберезнянського районного суду від 11 березня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 200 годин суспільно корисних робіт прийнята 21.05.2020 року до виконання, Перечинським РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області.

22 травня 2020 року працівником сектору пробації було відвідано адресу проживання порушника, яка зазначена в постанові суду, а саме АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою проживає громадянин ОСОБА_2 , який повідомив, що за вказаною адресою він проживає приблизно 3 роки та як йому відомо ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає вже близько 5 років, місце його перебування йому не відоме. З метою встановлення місця проживання порушника, відповідно до п.13.10 розділу XIII Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт та виправних робіт та суспільно корисних робіт затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2013 року № 474/5 Перечинським районним сектором філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області 29.05.2020 року були направлені запити до відповідного органу реєстрації, органу поліції та до Великоберезнянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби. З відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УМВС України в Закарпатській області від 02.06.2020 року № 3.1.8/3787 вбачається, що місце реєстрації ОСОБА_1 збігається з адресою вказаною в постанові суду, тобто: АДРЕСА_1 .

З рапорта ДОП СП Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області від 15.06.2020 року вбачається, що під час перевірки адреси АДРЕСА_1 , нікого не було вдома, двері зачинені.

З відповіді Великоберезнянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби від 03.06.2020 року № 1814-181/8053 вбачається, що згідно виконавчого листа адреса місця проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , іншої адреси у виконавчому листі не вказано, додатково вони повідомили, що в матеріалах виконавчого провадження присутня ухвала Перечинського районного суду від 21.04.2015 року, якою ОСОБА_1 оголошено в розшук. З метою встановлення стану розшуку вказаного порушника Перечинським сектором пробації до СКП Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області був надісланий запит, з відповіді якого від 23.07.2020 року № 3728/106/25/3-2020 вбачається, що в ході проведення оперативно розшукових заходів встановити місце знаходження ОСОБА_1 не надалось можливим, проводяться подальші розшукові заходи.

У зв`язку з тим, що місцеперебування ОСОБА_1 залишається не відомим, постанова Великоберезнянського районного суду від 11.03.2020 року, якою ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді 200 годин суспільно корисних робіт з об`єктивних причин залишається без виконання більше двох років.

На підставі наведеного, начальник Ужгородського РС філії №2 ДУ "Центр пробації" у Закарпатській області просить суд вирішити питання про давність виконання постанови Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11.03.2020 року.

Начальник сектору пробації Пеха Є.О. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд подання, без участі представника Ужгородського районного сектору №2 філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області, подання повністю підтримує, просить його задоволити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Судом встановлено, що 11 березня 2020 року Великоберезнянський районний суд Закарпатської області ухвалив рішення - постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 200 годин. Дана постанова набрала законної сили 24.03.2020 року. Перечинським районним сектором філії Державної установи Центр пробації і Закарпатській області дану постанову суду прийнято до виконання 21.05.2020 року.

З матеріалів подання вбачається, що Перечинським РС філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області проводились заходи щодо встановлення місця проживання порушника ОСОБА_1 , однак встановити місце знаходження ОСОБА_1 не надалось можливим. У зв`язку з тим, що місце перебування ОСОБА_1 залишається не відомим, постанова Великоберезнянського районного суду від 11.03.2020 року, якою ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді 200 годин суспільно корисних робіт з об`єктивних причин залишається без виконання більше двох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить поняття строків давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Ужгородського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, встановлено, що місце знаходження порушника ОСОБА_1 встановити не надалось можливим.

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 200 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.303, 304 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Подання начальника Ужгородського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області Пеха Є.О. про вирішення питання про давність виконання судового рішення, постанови Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2020 року, щодо ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 200 годин суспільно корисних робіт за ч.1 ст. 183-1 КУпАП призначеного постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11.03.2020 року ( Справа № 298/215/20 Номер провадження 3/298/235/20) у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя Лютянська М.С.