Єдиний унікальний номер 341/1440/22
Номер провадження 3/341/591/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статтею 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружена,

роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ухилилась від виконання обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, у наслідок чого останній штовхнув малолітню ОСОБА_3 , 2017 року народження, який упав та вдарився. За невиконання передбачених законодавством батьківських обов`язків передбачена відповідальність за частиною 1 статті 184 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні вищевказаного правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнала, та зазначила, що її малолітній син ненавмисно штовхнув малолітнього ОСОБА_2 . Водночас, надалі батько ОСОБА_2 схопив її малолітнього сина за одяг та почав шарпати.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суддя виходить з такого.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приписами статті 184 КУпАП як адміністративне правопорушення визначено ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Дослідивши матеріали справи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення 16.10.2022 підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

-поясненні особи під час розгляду справи та визнанням нею вини;

-протоколі про адміністративне правопорушення від 20.10.2022 серії ВАБ № 838516, у якому особа підтвердила, що з протоколом згідна;

-письмовому поясненні ОСОБА_1 ;

-копії рапорту працівника поліції від 16.10.2022;

-копії протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.10.2022.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, визнаю їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявні докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Вважаю, що під час складення протоколу інспектор дотримався вимог статті 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають законодавству.

Зібрані у справі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до статей 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка вперше притягається до будь - якої відповідальності, має на утриманні неповнолітніх дітей: працює офіційно, а також обставини, що пом`якшують відповідальність, та відсутність таких, що її обтяжують, а тому сукупність цих обставин дозволяє суду зробити висновок, що в даному випадку можливо вважати дане правопорушення малозначним, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Керуючись статтями 22, 184, 283, 284, 285 КУпАП, суддя постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 184 КУпАП в зв`язку із малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 184 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , закрити.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА