Справа № 457/895/22
провадження №3/457/480/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Марчук В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 324649 від 26.10.2022 року ОСОБА_1 26.10.2022 року о 01 год. 40 хв. у м. Трускавці по вул. Дрогобицькій, 35 керував транспортним засобом Volkswagen Passat B 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, пояснив, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував. Працівники поліції не зупиняли його під час керування транспортним засобом, і проходити огляд на місці не пропонували, так як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення. Вони приїхали до припаркованого автомобіля, де почали вияснювати з його товаришем не зрозумілі для нього обставини. Оскільки працівники поліції не мали до нього претензій він пішов від них геть. В подальшому із не зрозумілих йому причин, працівники поліції наздогнали його, повалили на землю, застосували кайданки та доставили у відділення поліції і там запропонували пройти освідування, від проходження якого він відмовився, оскільки керування транспортним засобом не здійснював, про що повідомив співробітникам поліції.

Крім того ОСОБА_1 повідомив, що порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема те, що він має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, йому роз`яснено не було.

Захисник підтримав позицію ОСОБА_1 та заявив клопотання про закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами. Зокрема, докази, наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не містять достатніх та беззаперечних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, а тому у розумінні диспозиції статті 130 КУпАП ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення. Доставлення до відділу поліції ОСОБА_1 вважає незаконним, а тому незаконними вважає і подальші вимоги поліції, зокрема, і проходження огляду на стан сп`яніння. Працівники поліцій взагалі не зупиняли транспортний засіб, а під`їхали до вже припаркованого автомобіля. В матеріалах справи відсутній відеозапис з бодікамер працівників поліції, який би підтверджував факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом. Є тільки дані, що він перебував біля автомобіля, який не рухався.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відео записуючих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковими ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є, по-перше, керування транспортним засобом, по-друге, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, адміністративний матеріал, складений стосовно ОСОБА_1 , не містить належних доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом особою, яка відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з наданих матеріалів, відносно ОСОБА_1 протокол був складений за ч.1 ст. 130 КУпАП безпідставно, оскільки факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на долученому відеозаписі не зафіксовано.

Також необхідно звернути увагу на те, що відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В той же час, як зазначено у п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Однак, як вбачається з матеріалів справи у порушення вищенаведених норм чинного законодавства зазначені дії виконані не були.

До матеріалів адміністративної справи долучений диск з матеріалами відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення, однак відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, а у протоколі номер технічного засобу взагалі не зазначено. Відповідно до п.2 Розділу 3 зазначеної Інструкції, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому, в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Однак відеозапис на диску не є безперервним та складається із декількох частин, з яких неможливо встановити послідовність дій працівників поліції, що на думку суду не дає підстав використати ці матеріали, як доказ.

З дослідженого відеозапису нагрудної бодікамери поліцейського, під час фіксації правопорушення, вбачається, що у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння працівниками поліції були виявлені 26.10.2022 року о 01год.20 хв., протокол про адміністративне правопорушення складено 26.10.2022 року о 02 год. 40 хв., а відеозапис, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння о 03 год. 47 хв.Такі неузгодженості дають суду підстави вважати, що поліцейським під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було порушено пункт 9 вказаної вище Інструкції. Жодних рапортів про неможливість доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для освідування протягом двох годин до матеріалів справи не долучено.

Суд також звертає увагу на те, що, із файлів відеозапису неможливо встановити обставини складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, та момент складання направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, як і вручення даного направлення безпосередньо ОСОБА_1 .

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази виконання вимог щодо відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , незважаючи на те, що відповідно до протоколу, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що дані, відображені працівником поліції, про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відтак суддя за встановлених у судовому засіданні усіх обставин даної справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності дійшов висновку, що направлені матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення.

Інших належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Отже, враховуючи усе вищезазначене, відповідно до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У зв`язку з цим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 279, 283-287, 289 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. І. Марчук