Справа № 755/9094/22
Провадження №: 3/755/5042/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Руково, громадянку України, з вищою освітою, розлучену, працюючу керуючою в ТОВ «ЕКО», зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Гармаша М.Ю.,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали адміністративної справи зі складеними протоколами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Як убачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.07.2022 року, ОСОБА_1 03.07.2022 року, о 01-05 годині, у м. Києві по бул. Перова, 25, керувала транспортним засобом «Део Матіз», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовилася в присутності двох свідків.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Гармаш М.Ю., просили суд закрити провадження відносно неї за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, пояснивши, що 03.07.2022 року вона затрималась на роботі, оскільки не могла поставити приміщення на сигналізацію, тому пізно їхала додому. Коли вона вже майже під`їхала додому, її зупинили працівники поліції, перевіривши документи, запропонували проїхати на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Вона поцікавилась у останніх чи привезуть її після огляду на місце зупинки автомобіля, на що їй відмовили. Тому вона попросила пройти огляд на приладі «Драгер», але їй також було відмовлено. Оскільки вона знаходилась майже біля свого будинку та було вже дуже пізно, працівник поліції їй не пояснив, які можуть бути наслідки її відмови і сам запропонував відмовитись, щоб не гаяти час, на що вона погодилась. Тому на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. При цьому поблизу нікого більше не було та їй не відомо, що за свідки підписались в протоколі.

На думку захисника, працівниками поліції було недотримано встановленого законом порядку огляду, а саме порушено ч.2, 3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку від 17.12.2008 року №1103, п.7 Розділу І, п.7, 13 Розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, а саме ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду та просила застосувати «Драгер», однак працівники поліції відмовились застосувати «Драгер» та склали протокол про відмову від проходження огляду. Окрім того, з огляду на вищевикладене, у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а саме - в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від проходження огляду в установленому законом порядку, оскільки від проходження такого огляду вона не відмовлялась, що у свою чергу виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи містять ідентичні за своїм змістом пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Разом з тим, зі слів ОСОБА_1 , під час спілкування з працівниками поліції останніми свідки не залучались та були відсутні, оскільки була комендантська година. А письмові пояснення свідків не містять інформації щодо пропозиції застосування Драгеру, на якому наполягала ОСОБА_1 , та який повинен бути запропонований поліцейськими. Вважає, що існують об`єктивні сумніви в достовірності та допустимості письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки дані особи пояснення особисто не надавали та не були присутні під час подій, що відображені в даних поясненнях.

Разом з тим, працівниками поліції до матеріалів поліції до матеріалів справи не долучено відеозаписів. Водночас в матеріалах справи наявний висновок, згідно якого відеозапис було втрачено внаслідок технічного збою. При цьому, обов`язок відео фіксації обставин адміністративного правопорушення є обов`язком посадової особи органів Національної поліції з фіксування правопорушень. Водночас, в матеріалах справи відсутні належні допустимі пояснення свідків, що вказує на порушення працівниками поліції вимог ч.2 ст.266 КУпАП, та відсутність складу правопорушення та будь-яких доказів винуватості ОСОБА_1 . При цьому, відповідно до п.7 Розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

До того ж, у разі направлення водія на огляд до закладу охорони здоровёя, складається направлення суворої форми. Проте, зі слів ОСОБА_1 направлення, наявне у матеріалах справи, не складалось працівниками поліції в її присутності, підпис її відсутній. Вказана обставина свідчить про порушення ч.6 ст.266 КУпАП та п.8 Розділу 2 Інструкції №1452/735 та як наслідок - відсутність складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, в силу допущених порушень працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів, а також беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, просили суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом викликалися в судове засідання, призначене на 01 грудня 2022 року, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не з`явилися, повідомлялися судом належним чином у встановленому законом порядку, шляхом надіслання смс повідомлення на номер телефону, зазначені у протоколі, та розміщення оголошення про виклик на сайті Дніпровського районного суду м.Києва Веб-порталу «Судова влада України», причини неявки суду не повідомляли.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, диспозицією ст.130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп"яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Положеннями ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України від 02 липня 2015року №580-VIII "Про Національну поліцію"встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

За змістом підпунктів 1 та 2 п. 1 розділу VII Інструкції № 1026 поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу, а також примусове виключення відео реєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Так, зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень, у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації в якості доказів у суді.

Висновок про відсутність відео з нагрудної камери до протоколу про адміністративне правопорушення, надана працівниками поліції на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Свідки у письмових поясненнях підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оцінюючи докази, суд зауважує, що пояснення свідків є формальними, оскільки з їх змісту неможливо зрозуміти, чи дійсно ОСОБА_1 відмовлялась від проходження огляду, а в судове засідання на виклик дані особи не з`явились.

Згідно ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ч.ч.2-4 ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як встановлено під час розгляду справи, поліцейський при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 вищенаведених вимог ч.2 ст.254, ч.ч.2-4 КУпАП не дотримався, а саме ОСОБА_1 не були роз`яснені її права, не запропоновано дати пояснення і зауваження відносно протоколу, чим порушено право на захист.

На переконання суду, безпосередні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази, письмові пояснення та клопотання ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Гармаша М.Ю., за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №208952, від 03.07.2022 року, не підтверджені у судовому засіданні жодним доказом.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна