Справа № 750/2089/22 Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С.
Провадження № 33/4823/246/22
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Салай Г.А.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що 06 травня 2022 року о 08 год. 50 хв., в м. Чернігові по вул. Кільцева, 20, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211540, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, мотивує тим, що постановлене щодо нього судове рішення не відповідає вимогам діючого законодавства, матеріалам та встановленим обставинам справи.

Посилається на те, що в місцевим судом не були спростовані доводи сторони захисту про те, що не має доказів того, що саме 0,2 проміле алкоголю має бути в крові, а не у видихаємому повітрі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив про скасування постанови суду, з тих підстав, що наявними у матеріалах справи доказами не підтверджений факт того, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що 0,2 проміле алкоголю у нього в крові не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст., ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не визнав та наполягав на тому, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 303179 від 06.06.2022, 06 червня 2022 року о року о 08 год. 50 хв., в м. Чернігові по вул. Кільцева, 20, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211540, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу алкотестер Драгер АRLM0316 в присутності двох свідків (проба позитивна 0,43 %) , чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються чеком з газоаналізатора Драгер ALKOTEST 7510, прилад ARLM-0316 відповідно до якого результат тесту 0,43%, та актом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких останній перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6-7).

Також, вищевказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с 9-10). На переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з матеріалами справи. При цьому, дані свідки лише засвідчують факт проведення у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння водія. Крім того, ОСОБА_1 не заперечує факт зупинки працівниками поліції та проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків.

Крім того, згідно рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області в екіпажі Вікінг-108 за орієнтуванням було зупинено автомобіль т.з. ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_2 пі керуванням водія ОСОБА_1 .. Під час спілкування з водієм у останнього було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу « Драгер» після чого водій погодився. Результат тесту позитивний - 0,43 % . Після чого, відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ( а.с. 13).

З переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 за орієнтуванням був зупинений працівниками патрульної служби, В ході спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер». Огляд водія проводився в присутності двох свідків. При продутті приладу «Драгер» у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння, з чим останній був згоден.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є непереконливими.

Так, згідно власноруч написаних пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказав «згоден», що свідчить про його згоду з обставинами, викладеними у протоколі (а.с.5).

Що стосується доводів апелянта щодо відсутності в Україні допустимого рівня алкоголю в крові, то такі апеляційний суд не приймає до уваги, з наступних підстав. Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Згідно з п. 7 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у видихаємому повітрі водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихаємому повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2‰.

Встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, а саме шляхом видихаємого повітря, результат якого становив - 0,43 %.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з цим, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Cалай