ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/556/22 Справа № 182/1639/22 Суддя у 1-й інстанції - Ступак Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Онищенка Семена Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який 1981 року народження грудня місця 06 дня, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , будучи директором підприємство ПП «Нікопольська броварня», яке здійснювало виробництво алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв на заводі, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушено ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/935-ВР (зі змінами та доповненнями), а саме: відповідно до поданих звітів за формою 2-РС у грудні 2021 року задекларовано виробництво алкогольних напоїв, без наявності відповідної ліцензії.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Онищенко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв"язку з відсутністю в його діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, та у зв"язку із закінченням на момент розгляду справи, строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів скарги апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Так, адвокат вказує, що у суді першої інстанції було порушено право на захист ОСОБА_1 , який наполягав на участі адвоката у судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього, проте суд, проігнорував ці вимоги та дійшов передчасного висновку про визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Разом з тим, апелянт зазначає, що вина ОСОБА_1 не підтверджується належними та достатніми доказами, зібрані працівниками податкової служби, зокрема відсутні докази виробництва ОСОБА_1 алкогольних напоїв, оскільки помилкове подання бухгалтером у грудні 2021 року звітності, містить відомості, які не відповідають дійсності. Окрім того, вказує, що ліцензія на виробництво алкогольних напоїв, на цей час, є діючею, та жодних доказів одержання ПП "Нікопольська броварня" розпорядження про анулювання цієї ліцензії матеріали справи не містять, проте ці обставини судом залишилися не дослідженими, внаслідок чого, на думку адвоката, було прийняте необґрунтоване та несправедливе рішення.

Поряд з цим, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не є суб"єктом господарювання та не здійснює господарську діяльність, оскільки не є ні юридичною особою, ні фізичною особою - підприємцем, тому, на переконання апелянта, не може бути суб"єктом правопорушення, що йому закидається.

Також, захисник звертає увагу на те, що суд, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєному правопорушенні, не врахував ті обставини, що протокол про адміністративне правопорушення складено із істотними порушеннями вимог діючого законодавства, оскільки уповноваженими особами у протоколі не було розкрито об"єктивну сторону правопорушення, за ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема не встановлено час, місце і суть правопорушення, що закидається ОСОБА_1 . Водночас, протокол не містить підпису особи, яка притягається до відповідальності, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не був ознайомлений працівником податкової служби зі своїми правами та обов"язками, гарантовані йому законом, однак суд, неспростовуючи ці обставини, дійшов висновку, який не підтверджується доказами у цій справі.

До того ж адвокат вказує, що з урахування вимог статті 38 КУпАП, а також того факту, що уповноважена особа в обґрунтування часу вчинення правопорушення, посилається на звіти датовані груднем 2021 року, адміністративне стягнення повинно бути накладено не пізніше 25.03.2022, проте, суд необґрунтовано наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення постановою від 25.04.2022. З урахуванням наведених обставин, на думку захисника, постанова підлягає скасуванню, а провадженння у справі - закриттю.

Вислухавши думку захисника Довгаля С.В., який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах скарги, співставивши доводи скарги з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку висновку.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Згідно із ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» виробництво алкогольних напоїв здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) незалежно від форм власності за наявності відповідної ліцензії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним цього правопорушення підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 137 від 11.03.2022, складеними уповноваженою особою податкової служби з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; копією акта від 18.02.2022 про результати фактичної перевірки, яким встановлено, що ліцензія на право виробництва алкогольних напої терміном дії з 10.05.2018 до 10.05.2023 було анульовано 24.07.2020, однак відповідно до поданих звітів форми 2-РС (місячна) за період грудень 2021 року задекларовано податкові зобов`язання з вироблення підакцизних товарів; копією акта відмови від підписання та отримання акта перевірки від 18.02.2022, копією акта № 137/1 від 11.03.2022 про відмову від підписання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ; супровідним листом керівництву ПП «Нікопольська броварня» про запрошення для підписання протоколу до ГУ ДПС у Дніпропетровській області; показами ОСОБА_1 наданими в судовому засідання суді першої інстанції.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає, та в суді апеляційної інстанції вони спростовані не були.

Разом з цим, посилання захисника на недопустимість доказів, на які посилається суд в постанові, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, та не викликають сумнівів в їх достовірності і судом надано їм належну й обґрунтовану правову оцінку.

Що стосується доводів скарги захисника про те, що протокол не містить підпису особи, яка притягається до відповідальності, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не був ознайомлений уповноваженою особою зі своїми правами та обов"язками, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбаченіст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 № 566 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до протоколу окремо, про що у протоколі робиться запис.

Проте, ОСОБА_2 таким правом не скористався та взагалі відмовився від підписання цього протоколу й надання письмових пояснень, що підтверджується відповідним актом від 11.03.2022, складеним уповноваженою особою, в порядку визначеному законом, а тому підстав вважати порушенням працівниками податкової служби його прав, апеляційним судом не встановлено.

Доводи скарги про те, що працівниками податкової служби був складений протокол з істотними порушеннями вимог діючого законодавства, оскільки не було розкрито об"єктивну сторону правопорушення, за ч. 1 ст. 164 КУпАП, апеляційний суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, протокол було складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені ОСОБА_2 у суді першої інстанції, й істотних недоліків, які б тягли за собою визнання протоколу недопустимим доказом, не має.

Також, апеляційний суд вважає безпідставними доводи скарги про те, що ПП "Нікопольська броварня" не отримувала розпорядження про анулювання ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв, оскільки ці обставини спростовуються поясненнями самого ОСОБА_2 , який в суді першої інстанції підтвердив факт анулювання цієї ліцензії, проте зауважив, що ним вживаються заходи для її отримання чи відновлення.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_2 не є суб`єктом складу правопорушення, що йому закидається, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки згідно відомостей, наявних в матеріалах справи і наданих органом податкової служби, ОСОБА_2 був директором ПП «Нікопольська броварня», яке здійснювало підприємницьку діяльність, та займалось виробництвом алкогольних напоїв без відповідної ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв, та в цьому випадку, він є суб`єктом за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі, як на підставу скасування судового рішення на те, що звітність форми 2-РС (місячна) за період грудень 2021 року містить неправдиві відомості, оскільки є помилкою бухгалтера, є надуманими й розцінюються судом як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Разом з цим, доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_2 у суді першої інстанції, оскільки йому не було забезпечено адвоката під час розгляду справи, є необґрунтованими, так як участь захисника у цій справі не є обов"язковою. При цьому, ОСОБА_2 , був повідовлений про свої права та обов"язки, що підтверджується його особистою розпискою, проте таким правом не скористався, хоча і не був позбавлений.

Отже, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_2 правопорушення.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі, у зв"язку зі спливом встановлених законом строків накладення адміністративного стягнення, заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно зі ст. 223 МК України, складення та подання декларації з акцизного податку здійснюється не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що днем виявлення податковим органом цього адміністративного правопорушення, є 21 січня 2022 року - перший день наступного звітного періоду, до настання якого повинна бути подана декларація з акцизного податку, яка підтвердила факт незаконного виробництва алкогольних напоїв, тоді як адміністративне стягнення було накладено на ОСОБА_2 постановою суду першої інстанції 25 квітня 2022 року, тобто поза межами строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, що, в свою чергу, є обставиною, яка виключає провадження в цій справі.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з винесенням нової, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід закрити через закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Онищенка Семена Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі за ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко Н.В.