Провадження №: 3/752/1319/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 серпня 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

17 листопада 2021 року о 11 год. 23 хв., ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом «Lexus LS 460», н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Набережно-Корчуватській, 77 у м. Києві, у порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду - гараж, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та гаража. Після чого, будучи причетним до ДТП, ОСОБА_1 не вжив всіх заходів для збереження слідів пригоди та передав керування транспортним засобом іншій особі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав. Заперечував факт керування вищевказаним транспортним засобом. Зазначив, що у визначений в протоколі час і місці вищевказаним транспортним засобом керував ОСОБА_2 , а він, в свою чергу, знаходився у вказаному автомобілі у якості пасажира. Під час руху ОСОБА_2 не впорався з керуванням наїхав на бровку, внаслідок чого зачепив гараж. Після чого вони зупинилися і викликали поліцію. Після приїзду поліції, він повідомив працівникам поліції, що за кермом був ОСОБА_2 . Між тим, працівники поліції його пояснення проігнорували, та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, а у іншому випадку погрожували викликати евакуатор і забрати транспортний засіб. З метою недопущення евакуації транспортного засобу і уникнення суперечок з працівниками поліції, він погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та підписати складені працівниками поліції протоколи відносно нього. Також звернув увагу суду, що долучені до матеріалів справи відеозаписи є неналежними доказами його винуватості, оскільки є неповними і не відображають всіх обставин подій, які відбувалися за його участю та участю ОСОБА_2 . Також вказував на невідповідність протоколу серії ААД № 216233 від 17.11.2021 за ч.1 ст. 130 КУпАП вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки містить розбіжності у часі вчинення інкримінованих йому дій. Просив закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП у його діях.

Допитаний за клопотанням ОСОБА_1 свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що у визначений в протоколах день і час саме він керував транспортним засобом «Lexus LS 460», н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_1 знаходився у вказаному автомобілі у якості пасажира. Під час руху він не впорався з керуванням та наїхав на бровку, після чого скоїв наїзд на гараж по вул. Набережно-Корчуватській у м. Києві. Після приїзду поліції на місце події, він повідомив, що є водієм транспортного засобу «Lexus LS 460», н.з. НОМЕР_2 , і з його участю сталася ДТП. Між тим, його пояснення працівники поліції проігнорували, і зробили висновок про те, що саме ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом і скоїв наїзд на гараж та повезли його до лікарні. Він залишився на місці подій, довго чекав, після чого викликав евакуатор, який відвіз автомобіль з місця пригоди.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом за наслідками дослідження схеми місця ДТП встановлено, що дорожньо-транспортна сталася 17 листопада 2021 року о 11 год. 23 хв. на вул. Набережно-Корчуватській, 77 у м. Києві, за участю транспортного засобу «Lexus LS 460», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Схемою вищезазначеної пригоди визначено місце розташування транспортного засобу після скоєння пригоди, із зазначенням відповідних вимірів і місця зіткнення транспортного засобу із перешкодою, а також зафіксовано видимі зовнішні пошкодження транспортного засобу і перешкоди(а.с. 4).

В ході розгляду справи ОСОБА_1 заперечував факт керування зазначеним транспортним засобом і свою причетність до даної ДТП.

Між тим, його пояснення суд відхиляє, вважаючи їх такими, що направлені на ухилення від відповідальності. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 поїхав на освідування, яке зазвичай водії проходять у медичному закладі за добровільною згодою.

Пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що саме він у визначений в протоколі день та час керував вищевказаним транспортним засобом, суд також відхиляє, вважаючи, що такі показання надані свідком на користь ОСОБА_1 даних про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися до правоохоронних органів із заявами на неправомірні дії працівників поліції з приводу вищезазначених подій, суду не надано.

Посилання ОСОБА_1 на те, що надані суду відеозаписи з нагрудних камер поліцейських є недопустимими доказами в силу їх неповноти, суд вважає необґрунтованими, з урахуванням наступного.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року № 28/32999 врегульовано застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п. 5 розд. ІІ «Інструкції і з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд враховує ту обставину, що відеофіксація проводилась фрагментами, однак відеозапис здійснювався при фіксації дій, передбачених ст.266 та 254, 256 КУпАП, а саме з моменту прибуття працівників поліції на місце події і до моменту складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення. При цьому, жодних обставин, які б спростовували достовірність даних відображених на відеозаписі, суду не надано.

Інших доказів у спростування своєї непричетності до зазначених подій і спростування вини у вчиненні ДТП, ОСОБА_1 суду не надав.

Свідок ОСОБА_3 під час оформлення місця подій надав пояснення про те, що був свідком подій, коли 17.11.2021 о 11-45 водій транспортного засобу «Lexus» чорного кольору, здійснив наїзд на гараж по вул. Набережно-Корчуватській у м. Києві. На його думку водій їхав зі швидкістю 100 мк/год. Коли водій вийшов з машини то сильно хитався. Він викликав поліцію. Оцінюючи такі показання, суд враховує те, що безпосередній свідок не зазначає про інших осіб, які були в машині, окрім як водій. А дані про стан ОСОБА_1 , які встановлені за наслідками його обстеження у лікар нарколога, доводять, що координація його рухів могла бути порушеною.

Таким чином, суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Lexus LS 460», н.з. НОМЕР_2 і його причетність до ДТП, яка мала місце 17 листопада 2021 року о 11 год. 23 хв. на вул. Набережно-Корчуватській, 77 у м. Києві

Виходячи з аналізу вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушено вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України, що виразилось у тому, що під час руху, він не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду. Таке порушення знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Після виявлення працівниками поліції у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останньому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія», на що він погодився та був доставлений працівниками поліції до медичного закладу.

За результатами медичного огляду ОСОБА_1 , проведеного 17.11.2021 о 13 год. 00 хв. лікарем Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» ОСОБА_4 у присутності працівника поліції (жетон ДПП 011197), встановлено, що ОСОБА_4 перебував у стані наркотичного сп`яніння під впливом каннабіодів і опіоідів (метадон), снодійного (барбітурати), а також лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (бензодіазепіни) (а.с.9).

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння фіксувався технічними засобами нагрудними камерами поліцейських, за допомогою яких зафіксовано підстави та порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у медичному закладі у присутності лікаря - нарколога та працівника поліції. Жодних заперечень з приводу порушення порядку огляду, як і факту керування транспортним засобом, водій ОСОБА_1 не висловлював (а.с.10).

Відповідно до положень п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водіям транспортних засобів заборонено керувати транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння та під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов висновку, що дії поліції із проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, фіксування факту його проведення тощо відповідають вимогам КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Підстав для закриття провадження у справі судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 216233 від 17.11.2021 за ч.1 ст. 130 КУпАП вимогам ст. 256 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, розбіжності у часі вчинення інкримінованих дій обумовлені тим, що ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 виявлені працівниками поліції після оформлення матеріалів ДТП, яке займає певний час.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_1 в частині дій щодо не вжиття всіх заходів для збереження слідів пригоди та передачі керування транспортним засобом іншій особі, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 216235 від 17.11.2021 ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, яка мала місце 17.11.2021 о 12 год. 35 хв. не вжив всіх заходів для збереження слідів пригоди та передав керування транспортним засобом іншій особі.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Між тим, опис суті правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 згідно протоколу, не відповідає диспозиції ст. 122- 4 КУпАП.

Також матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП.

Відповідно до чинних положень КУпАП суд не наділений повноваженнями особи, що перекваліфікації дія особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як і пред`явлення певних підозр у вчиненні інших правопорушень, після надходження справи на розгляд до суду, дані повноваження є дискреційними повноваженнями органу, який складає протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як диспозитивність, змагальність процесу, презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у даній частині.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34- 35 КУпАП, судом не встановлено.

За наслідками розгляду справи суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу і перешкоди, та адміністративного правопорушення за ч..1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, є доведеною.

Суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Провадження у справі в частині дій ОСОБА_1 ст.124 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної події судом, сплинули строки, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення. Такі обставини пов`язані із неодноразовими клопотаннями ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи і введенням в Україні воєнного стану та проведенням активних бойових дій на території м. Києві. Вказані обставини зумовили неможливість розгляду провадження у даній частині у визначений КУпАП строк.

Також підлягає закриттю провадження у справі в частині дій ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись п.п 2.3 (б), 2.9 (а), 2.10 (а), 2.10 (в), 12.1 ПДР, ст. 9, 23, 33-35, 38, 40-1, ст.122-4, 124, ч.1 ст. 130, 247, 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та провадження по справі закрити, у зв`язку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.