Справа № 944/4678/22
Провадження №3/944/2856/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворів в режимі відеконференції із захисником Холодовим Л.Ю. матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А)

Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 7 прикордонного Карпатського ЗРУ ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 за ч. 1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 284402 від 09.09.2022 о 10 годині 20 хвилин 09.09.2022 в зоні здійснення прикордонного контролю в районі 548 прикордонного знаку на автододрозі А 4 поза пунктом пропуску «Краківець». територія Яворівської ОТГ Яворівського району, Львівської області, слідуючи на виїзд з України в Республіку Польща на легковому автомобілі марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 та отримавши офіційне «Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку» відмовлявся, залишити «зону прикордонного контролю» та територію пункту пропуску, своїми діями, та розміщенням багажу створював перешкоди для виконання службових обов`язків працівниками контрольних органів і служб, обслуговуючим персоналом транспортних засобів, проходження пасажирами визначених видів контролю, чим порушив вимоги абзацу 5 пункту 2. 9 «Порядку дій посадових осіб органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також організації і забезпечення взаємодії та координації контрольних органів і служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон», затвердженого наказом АДПСУ від 29.08.2011 №627 та вимоги абзацу3 підпункту 3.6 наказу «Про режим в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» та зони прикордонного контролю» затвердженою наказом начальника Львівського прикордонного загону від 31 липня 2020 року №121-од, На мої -прикордонного нараду «Старший прикордонних нарядів в пункті. пропуску» - неодноразові законні вимоги, запищите територію пункту пропуску відповідав відмовою та не реагував на неодноразові законні вимоги щодо повернення. ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню, а саме залишити територію пункту пропуску, чим порушив статтю 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003, вчинивши правопорушення відповідальність за яку передбачено частиною 1 статті 185-КУПАП.

31.10.2022 ОСОБА_1 надав суду клопотання, в якому просив закрити провадження по справі за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В судовому засіданні, свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 09.09.2022 близько 9 год. 40 хв. він прибув до міжнародного пункту пропуску «Краківець» та подав необхідний перелік документів для перетину кордону. Отримавши від нього документи, інспектор Романишак Р.М. одразу повідомив ОСОБА_1 про те, що йому буде відмова не сказавши чому саме буде відмова і яких документів не вистачає. Після цього, ОСОБА_1 попросив інспектора ОСОБА_2 викликати йому безоплатну правову допомогу для ознайомлення з відмовою у перетині кордону. Однак ОСОБА_2 проігнорував прохання ОСОБА_1 . Не отримавши безоплатної правової допомоги, за порадою отриманою від адвоката Холодова Л.Ю. Ізбаш Ю.М. зателефонував на номер екстреного виклику поліції «102» та повідомив про наявність в діях ОСОБА_2 ознак злочинів передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 2 ст. 365 КК України. Звернення ОСОБА_1 до поліції негативно вплинуло на ОСОБА_3 і його реакцією було те, що він викликав співробітників і разом з ними застосувавши фізичну сили спричинили ОСОБА_1 тілесні ушкодження та вдягли на ОСОБА_1 кайданки. І тільки після цього до ОСОБА_1 було викликано адвоката з безоплатної правової допомоги.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Холодов Л.Ю. вказав, що протокол про адміністративне правопорушення є необґрунтованим, оскільки є очевидним, що у протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 284402 від 09.09.2022 зафіксовано, що ОСОБА_1 не перебував на пункті пропуску «Краківець», а фактично в протоколі вказано, що ОСОБА_1 09.09.2022 о 10 год. 20 хв., перебував «на автодорозі А4 поза пунктом пропуску «Краківець», а інкриміноване йому правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 «не виконував неодноразові законні вимоги залишити територію пункту пропуску», а отже вказана вимога не могла бути законною. Інша вимога ОСОБА_2 «щодо повернення» також не може бути законною, бо з формулювання її змісту не можливо встановити про яке повернення громадянина ОСОБА_1 йдеться.

До того-ж у протоколі відносно ОСОБА_1 не вказано конкретне місце вчинення даного правопорушення, а саме: назву населеного пункту, із зазначенням назви вулиці та відповідного номера.

Також протоколі зазначено, що ОСОБА_1 перетинав кордон на автомобілі марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2 що не відповідає дійсності, бо вказаний автомобіль належить іншій особі і у вказаному автомобілі ОСОБА_1 був пасажиром. Просив закрити провадження по справі за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 статті 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному, розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивними ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відтак, матеріали справи про адміністративне правопорушення мають містити належні та допустимі докази надання громадянину ОСОБА_1 законного розпорядження чи вимоги та факту злісної непокори, вчиненої останнім на такі розпорядження чи вимоги.

Судом встановлено, що будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівнику прикордонної служби при виконанні ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суду не надано. Також не зазначені критерії відповідно до яких особа яка склала протокол прийшла до висновку саме про злісність дій ОСОБА_4 по його непокорі й, відповідно про кваліфікацію дій за ч.1 ст. 185-10 КУпАП. Матеріали адміністративної справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, рапортів інспекторів прикордонної служби та їх пояснень, не містять будь-яких інших доказів, як то показів свідків, фото- відео фіксації, тощо, що не дає змоги встановити обставини справи та належним чином виконати вимоги ст. 280 КУпАП.

У фабулі протоколу не вказано конкретне місце вчинення даного правопорушення, а саме: назву населеного пункту, із зазначенням назви вулиці та відповідного номера.

Разом з тим в протоколі вказано, що ОСОБА_1 , 09.09.2022 о 10 год. 20 хв., перебував «на автодорозі А4 поза пунктом пропуску «Краківець», а інкриміноване йому правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 «не виконував неодноразові законні вимоги залишити територію пункту пропуску», а отже інкриміноване праворушення вчинено поза територією пункту пропуску, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони зазначеного правопорушення за пред`явленим у протоколі звинуваченням. При цьому в протоколі затримання також зазначено, що ОСОБА_1 перебував «на автодорозі А4 поза пунктом пропуску «Краківець».

Як передбачено ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи той факт, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе не інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, суддя вважає за необхідне відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.185-10 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 185-10, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

постановив:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Ю.М. Колтун