Справа № 144/361/22
Провадження № 33/801/617/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Довгалюк Л. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 серпня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 06 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 06 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити .

Доводи апелянта полягають у тому, що за кермом транспортного засобу він не перебував і не керував ним, а натомість стверджує, що коли працівники поліції підійшли до нього, автомобіль перебував у нерухомому стані, а він сам стояв біля магазину з товаришем.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням встановлених законом вимог, зокрема у його відсутність. Зазначає також про відсутність в матеріалах справи направлення на огляд до медичної установи, а також, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в установленому порядку, а лише «продути Драгер».

На думку апелянта відеозапис, що міститься в матеріалах справи, також не може бути належним доказом його винуватості, оскільки відсутнє першоджерело, тобто оригінал, протоколу про вилучення з першоджерела відеозапису та його копіювання на відеодиск не складено, а тому встановити властивості відеофонограми за відсутності оригіналу неможливо.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник адвокат Гавриш Л.І. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

ОСОБА_1 пояснив, що в момент, коли до його автомобіля під`їхали працівники поліції, він в машині не перебував і не керував нею, що зафіксовано на відеозаписі. Він дійсно відмовився «продути Драгер» і спочатку відмовився від проходження огляду в лікувальному закладі, проте на уточнююче запитання погодився на огляд в лікарні, чого зроблено не було. Коли працівник поліції запитував чи буде він підписувати протокол, ніякого протоколу ще не було, а тому він не розумів, про що йдеться.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 321066 від 08.05.2022 о 1 год в смт. Теплику по вул. В.Стуса водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шевроле Крузе, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження експертизи на виявлення алкоголю за допомогою «Драгера» та проходження медичного огляду на вживання алкоголю відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КпАП України встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з частиною 5 статті 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже статтею 266 КпАП України передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Натомість суд першої інстанції поклав в основу свого рішення покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які в судовому засіданні стверджували про керування ОСОБА_1 авто в стані сп`яніння, відмову від проходження огляду приладом «Драгер» та в медичному закладі і підпису в протоколі.

Шляхом дослідження долученого до матеріалів справи відеозапису апеляційним судом встановлено, що запис цей розпочинається в момент, коли ОСОБА_1 перебуває поза своїм транспортним засобом, який стоїть припаркований та з вимкненим двигуном, тобто факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначеним відеозаписом не підтверджується. Далі на відеозаписі відображено процес спілкування працівника поліції, який не представився, та інших невідомих осіб, з ОСОБА_1 , а саме серія запитань працівника поліції і відповіді на них. Так, на запитання працівника поліції, чи вживав він алкоголь ОСОБА_1 відповів заперечно, чи буде він «продувати Драгер», відповів «ні», чи поїде на огляд в лікарню «ні», проте так само відповів «ні» на уточнююче запитання, чи відмовляється він від проходження огляду на стан сп`яніння. Відразу після цього працівник поліції запитав чи буде ОСОБА_1 підписуватися в протоколі, на що також отримав заперечну відповідь. Далі ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції передав йому посвідчення водія і ключі від авто і запис припиняється.

Всупереч вимогам пункту 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1206 відеозйомка не велася з моменту початку виконання службових обов`язків і безперервно до її завершення, а вибірково, та не містить таких важливих етапів провадження в адміністративній справі про порушення правил дорожнього руху, як зупинка транспортного засобу, роз`яснення його водієві прав, суті порушення, складення і ознайомлення особи зі змістом протоколу тощо.

На думку апеляційного суду такий відеозапис не лише не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, але й не містить його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, так як така відмова передбачає принаймні пропозицію поліцейського особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, пройти такий огляд із застосуванням конкретного технічного засобу.

Так, відповідно до пунктів 1-5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням конкретного спеціального технічного засобу, його не було проінформовано про порядок застосування такого спеціального технічного засобу, назва, номер спеціального технічного засобу не зазначені в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який додається до протоколу, незрозуміло чи такий спеціальний технічний засіб взагалі був в наявності на місці події.

Так само ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я шляхом заповнення відповідного Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток 1 до Інструкції).

Крім того, відповідно до 254, 256 КпАП України про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка в протоколі.

В протоколі серії ААБ № 321066 зазначено про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, відмову від надання пояснень, а також від підпису протоколу.

Проте відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу зафіксовано на відеозапис в той час, коли сам протокол ще не було складено, а відтак йому не було запропоновано ознайомитися з протоколом, не надано можливості надати свої пояснення, відсутня розписка про отримання копії протоколу, так само як відсутній другий примірник (копія протоколу), від отримання якого ОСОБА_1 нібито відмовився.

Виклад в протоколі суті адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КпАП України, за якою складено протокол: «від проходження експертизи на виявлення алкоголю за допомогою «драгера» та проходження медичного огляду на вживання алкоголю відмовився», тоді як частиною 1 статті 130 КпАП України передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення експертиз, призначення експерта законом не передбачено.

Відтак суд першої інстанції не надав оцінки всім обставинам справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже достовірних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України.

Керуючись статтями 282, 294, п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 06 червня 2022 року скасувати, а провадження в адміністративній справі № 144/361/22 закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник