Справа № 567/1366/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., при секретарі Максимчуку Є.В., за участю захисника Божко Т.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ "Вісавтогруп", посвідчення водія НОМЕР_1 видане 03.01.2004

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила:

09.10.2021 близько 21:20 год. в м. Острог по вул.Татарській,2а Рівненського району Острозької ОТГ Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем "Audi A6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

09.10.2021 о 21:20 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Audi A6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м.Острог по вул. Татарській,2а не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дорожній знак, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних правопорушень не визнав та пояснив, що 09.10.2021 він автомобілем "Audi A6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не керував. Зазначив, що 09.10.2021 він їхав разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 у справах, при цьому за кермом був ОСОБА_2 , а він сидів на пасажирському сидінні. Рухаючись в м. Острог по вул. Татарській, ОСОБА_2 з метою уникнення зіткнення із зустрічним авто зманеврував, однак не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дорожній знак. Приблизно через 15-20 хв. приїхав патрульний автомобіль, ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні, а ОСОБА_2 за кермом. В ході розмови ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що автомобіль належить йому, однак за кермом перебував ОСОБА_2 , але працівники поліції не брали до уваги його пояснення. ОСОБА_2 також кілька разів пояснював працівникам поліції що саме він був за кермом, однак працівниками поліції не брали його пояснення до уваги та висловили припущення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд для визначення стану сп`яніння.

Вказує, що від проходження такого огляду він не відмовлявся та був згідний пройти огляд в медичному закладі, однак в медичний заклад він не доставлявся.

Захисник Божко Т.Ю. в судовому засіданні вважає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень, посилаючись на те, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведена, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення містять ряд недоліків, а матеріали справи не містять достатньо доказів наявності його вини.

Зазначає, що ОСОБА_1 не керував вказаним транспортним засобом, що повністю заперечує його вину у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 09.10.2021 він не зупиняв автомобіль "Audi A6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та коли вони з поліцейським ОСОБА_4 приїхали до місця події, то автомобіль "Audi A6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , стояв на узбіччі з увімкненою світловою сигналізацією, а ОСОБА_1 дійсно не перебував за кермом даного авто та сидів на передньому пасажирському сидінні. В ході спілкування з ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння на що він відмовився. В подальшому щодо ОСОБА_1 ним було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що з ОСОБА_1 перебував також і інший чоловік, однак пояснення у нього не відбирались.

Поліцейський СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Новодворський В.Є. в судовому засіданні пояснив, що 09.10.2021 він не зупиняв автомобіль "Audi A6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та коли вони з ОСОБА_3 прибули до місця події, то автомобіль "Audi A6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , стояв на узбіччі з увімкненою світловою сигналізацією, а ОСОБА_1 дійсно не перебував за кермом даного авто та сидів на передньому пасажирському сидінні. В ході спілкування з ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння на що він відмовився. Вказує, що ним було складено направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного сп`яніння та акт огляду.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 09.10.2021 близько 21.00 год. він разом з ОСОБА_1 їхав у справах, за кермом даного автомобіля був він, а ОСОБА_1 перебував на передньому пасажирському сидінні. Рухаючись в м. Острог по вул. Татарська, їх автомобіль підрізав інший транспортний засіб, в той час задзвонив його телефон, він зманеврував для уникнення зіткнення з зустрічним авто, і автомобіль виїхав на тротуар, де в`їхав у дорожній знак. ОСОБА_2 зупинив автомобіль, увімкнувши аварійну сигналізацію. За хвилин 15-20 приїхав патрульний автомобіль поліції, в той час ОСОБА_1 перебував на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_2 - за кермом. Працівники поліції підійшли до автомобіля та запитали, кому належить автомобіль. ОСОБА_1 вказав, що він є власником, працівники поліції попросили надати документи, що ОСОБА_1 виконав. В ході розмови ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що він не керував даним авто, що він є пасажиром, а за кермом перебував ОСОБА_2 , однак працівники поліції не зважали на його пояснення, забрали у нього безпідставно посвідчення водія, провели огляд транспортного засобу. ОСОБА_2 також кілька разів намагався пояснити працівникам поліції, що за кермом автомобіля був він, і щоб складали документи саме на нього, а не на ОСОБА_1 , однак працівники поліції вказали йому відійти та не заважати працювати. В подальшому поліцейські склали відносно ОСОБА_1 протокол за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, в яких вказали, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та вчинив ДТП, а також про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 №1452/735, згідно яких огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2021 серії ДПР18 №158460, ОСОБА_1 близько 21:20 год. в м. Острог по вул.Татарській, 2а Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем "Audi A6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

В протоколі зафіксовано факт його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

Водночас, суд вважає, що використання як джерела доказу протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 для встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недостатнім, оскільки обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Вказаний відеозапис взагалі не містить жодної доказової інформації щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 зазначається, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Крім того, в постанові №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

В судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , а також наданого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та працівниками поліції не зупинявся.

Згідно з вимогами ст.ст.31, 40 Закону України "Про Національну поліцію", наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 "Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Водночас, відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників ВП №3 ГУНП в Рівненській області, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , чи інших доказів про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та обставини його зупинення, до матеріалів справи не долучено, а особисті пояснення працівника поліції про дані обставини не є достатніми доказами, що їх підтверджують.

Окрім того, наданий суду відеозапис, в порушення вимог ст. 166 КУпАП, не містить повного викладу, що також унеможливлює встановлення всіх обставин справи та спростування заперечень ОСОБА_1 .

Також з матеріалів справи вбачається, що 09.10.2021 ОСОБА_1 було видано направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак в медичний заклад для проходження такого огляду він не доставлявся.

Так, з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 двічі погодився на проходження такого огляду в медичному закладі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні не наведено доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Одночасно, доводи сторони захисту в судовому засіданні не спростовані.

Водночас, п. 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини при проведенні такого огляду обов`язкове. Таким чином, проведення лабораторних досліджень під час процедури виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є обов`язковим етапом такого огляду.

Крім того, слід зазначити, що процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно з п. 10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до пункту 12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє, цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Разом з цим, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій при проведенні огляду на стан сп`яніння та оформлення його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою визнання недійсними результату огляду та порушення порядку складення протоколу. Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а відтак справа в цій частині підлягає закриттю.

Водночас, ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що справа за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №036031 від 09.10.2021 та матеріалів справи вбачається, що порушення було вчинено 09.10.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Системне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

За вказаних обставин, враховуючи, що на момент розгляду даної справи строк накладення адміністративного стягнення закінчився, що є обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.24, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.