Справа № 347/980/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., з участю ОСОБА_1 , його захисника Беньковського В.А. потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Косівського районного ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 1 ст. 130 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а:

20.06.2022 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Так, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 110137 від 17.06.2022 року, згідно з яким 17.06.2022 року о 18 год. 15 хв. в м. Косів вул. Гоголя, водій керував т/з Хюндай Санта-Фе, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» Alcotest 6810 в присутності свідка, результат позитивний 2,75 %.

Таким чином, ОСОБА_1 інкримінується у порушення п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 20.06.2022 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. Так, щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 110138 від 17.06.2022 року, згідно з яким 17.06.2022 року о 18 год. 00 хв. в м. Косів по вул. Гоголя, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Хюндай Санта-Фе номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням, не обрав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу руху та не дотримався безпечного інтервалу внаслідок чого здійснив зіткнення із т/з марки ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні 13.10.2022 року ОСОБА_1 свою вину у дорожньо транспортній пригоді визнав, та пояснив, що дійсно допустив зіткнення з іншим транспортним засобом. Шкоду завдану потерпілому повністю відшкодував. Щодо правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то зазначив, що працівниками поліції було грубо порушено інформування про процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не роз`яснили йому його права та обов`язки. При цьому він неодноразово стверджував, що не керував транспортним засобом. Після проходження огляду на стан сп`яніння, працівники поліції не роз`яснили йому право пройти такий огляд в медичному закладі. Крім того, ОСОБА_1 ствердив, що на відеозаписі чітко зафіксовано показання потерпілого ОСОБА_2 про те, що він не бачив хто перебував за кермом транспортного засобу.

З цих підстав провадження щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП просив закрити.

Потерпілий ОСОБА_2 ствердив, що дійсно ОСОБА_1 відшкодував йому завдану шкоду. Претензій матеріального чи морального характеру немає. Дійсно не бачив хто керував транспортним засобом, однак бачив як з машини вийшов ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП та оцінивши в сукупності всі докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Так, в матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

- результат проведеного тесту приладом «Драгер» від 17.06.2022 року, у якому зазначено 2,75 проміле. Результат тесту підписаний інспектором поліції та ОСОБА_1 (а.с. 2);

- копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки alcotest 6810, який чинний до 04.10.2022 року. (а.с. 3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. (а.с. 4);

- копія протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а саме Хюндай Санта-Фе, номерний знак НОМЕР_1 та примусового переміщення т/з до майданчика поліції. (а.с. 6)

- письмове поясненням свідка: ОСОБА_2 який був запрошений працівниками поліції при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 7)

- рапорт працівника поліції, щодо факту події. (а.с. 9)

- диск з відеофайлами з нагрудної камери працівника поліції. (а.с. 10)

До матеріалів справи також було долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП України. (а.с. 5)

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, суд констатує той факт, що до справи додано відеозаписи з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, як доказ адміністративного правопорушення.

З оглянутих відеозаписів із нагрудних камер (відеореєстратора) вбачається, що працівники поліції здійснюють оформлення адміністративних матеріалів, відбирають пояснення та проводять огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі № 1 зафіксовано, що працівники поліції встановили особу, яка керувала транспортним засобом Хюндай Санта-Фе. ОСОБА_1 (власник т/з) стверджував, що не вчиняв ДТП, не керував автомобілем, а перебував на пасажирському сидінні за водієм. ОСОБА_3 ствердив, що не керував транспортним засобом, та вказав особу, яка була під час ДТП за кермом, його слова працівниці поліції: - «водій по праву сторону від Вас», однак на відео по вказаній стороні перебував працівник поліції.

На відеозаписі № 2 вбачається, що ОСОБА_1 проходить тест на алкогольне сп`яніння, однак працівники поліції не роз`яснили права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та не вручили копії протоколу. Потерпілий ОСОБА_2 прокоментував, що не бачив хто перебував за кермом автомобіля Хюндай Санта- ФЕ, однак ствердив, що після ДТП до нього підійшов ОСОБА_1 .

Відеозапис доданий до матеріалів справи не містить відеофіксації всіх необхідних обставин для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, та чи дійсно така особа згідна та (або) відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стаття. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Тобто, приписами статті 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Як слідує зі змісту статті 38 КУпАП, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Згідно п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При цьому п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення, а є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110138 від 17.06.2022 року, ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху 17.06.2022 року, тобто кінцевий термін притягнення до відповідальності сплив 17 вересня 2022 року.

Таким чином, положення ч. 1 ст. 247 КУпАП виключають можливість здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яке включає в себе дослідження доказів на предмет наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, з підстав закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року № 11 статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, за ст. 124 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула