Справа №463/1976/22
Провадження №3/463/690/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 07 березня 2022 року о 22 год 40 хв на вул. Котляревського, 1 у м. Винники, Львівський район, Львівська область, керував автомобілем марки «Kia Sephia», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання за викликом суду неодноразово не з`являлась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомила, пояснень по суті вчиненого правопорушення суду не надала.

Відповідно до ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі відсутності правопорушника справу можна розглянути у його відсутності на підставі документів, які є в матеріалах справи.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, що викладена у справі "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З урахуванням обмежених строків розгляду справи, повідомлення при складенні протоколу про розгляд справи в Личаківському районному суді м. Львова, а також того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, а також оглянувши відеозапис з нагрудних камер патрульних, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п.7 розділу І вказаної вище Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу серії ААБ №199915 від 07 березня 2022 року ОСОБА_1 07 березня 2022 року о 22 год 40 хв на вул. Котляревського, 1 у м. Винники, Львівський район, Львівська область, керував автомобілем марки «Kia Sephia», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень по суті інкримінованого порушення, жодних заперечень не зазначив.

Факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , долученим записом із нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано, що водій ОСОБА_1 07 березня 2022 року о 22 год 40 хв на вул. Котляревського, 1 у м. Винники, Львівська область, керував автомобілем марки «Kia Sephia», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння без документів, будучи позбавлений права керування транспортним засобом. Що сам визнав і підтвердив та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі відмовився.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №199915 від 07 березня 2022 року, записом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі.

Щодо долученого до матеріалів справи рапорту інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Руслана Хоп`яка від 09.03.2022 про те, щоб вважати вірною фабулу протоколу серії ААБ №199915 від 07 березня 2022 року а саме те, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчиненя дій перебачених ч.1 ст. 130 КпАП України та вважати вірним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КпАП України, суд не бере до уваги, оскільки вважає, що при складанні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності було повідомлено про інкримінування дій, передбачених ч.2 ст. 130 КпАП України, про що дана особа ознайомилась під підпис. Про це оголосив працівник поліції о 23.25.45 год на записі.

Подальше внесення виправлень до протоколу, уточнення даних протоколу за допомогою рапорту є недопустимим, оскільки порушує право на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, у рішенні у справі «Mattoccia v. Italy» від 25.07.2000 ЄСПЛ зазначив: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«в» ч.3 ст.6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

У рішенні у справі «Абрамян проти Росії» від 9.10.2008 ЄСПЛ зазначив, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати окремим фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Отже, з цього слідує, що склавши протокол за ч.2 ст.130 КУпАП і проінформувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності про обставини які висунуті йому як обвинувачення у скоєнні правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, що підтверджується записом із камер відео реєстратора поліцейських, в послідуючому особа, яка складає протокол не має право вносити зміни в протокол у частині кваліфікації правопорушення, а суд при розгляді справи також не може змінити кваліфікацію адміністративного правопорушення, оскільки це не передбачено КУпАП і потягне за собою порушення права на захист.

А тому з врахуванням цих обставин суд виносить рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, наявні в суду дані про особу правопорушника, тяжкість скоєного, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того, відповідно до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 268, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 68 000 грн (шістдесят вісім тисяч гривень).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.