Дата документу Справа № 324/48/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 324/48/22 Головуючий в 1 інст. Кацаренко І.О.
Провадження №33/807/234/22 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 адвоката Малиневського П.П. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду, до Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ААБ №253991 від 06 січня 2022 року, складений поліцейським СРПП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капралом поліції Демиденком О.В. у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 06 січня 2022 року о 06 годині 32 хвилин по вул.Вербна в м.Пологи Запорізької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2410 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчили запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не чітка мова. Від продуття ALCOTESTER «Drager 6810» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Від керуванням транспортним засобом водій відсторонений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження в справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Судом не було здійснено повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Суд взяв до уваги відеозапис, який не містить доказів відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду.

Суд залишив поза увагою, що свідків, присутність яких при відмові від проходження огляду є обов`язковою, незалежно від застосування технічних засобів відеозапису.

Крім того, відеозапис правопорушення здійснювався на невідомий пристрій, що є порушенням законодавства.

З наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що вони не містять повної (безперервної) фіксації як дій поліцейського, та і його дій.

Відеозапис не містить дати та часу його здійснення.

На думку апелянта, вказане свідчить про те, що протокол та додані до нього матеріали не можуть слугувати належними доказами складу адміністративного правопорушення.

Суд не звернув увагу на те, що він просив поліцейських виконати вимоги Інструкції та запросити свідків, проте цього зроблено не було.

Також посилається на незаконність протоколу складеного стосовно нього, оскільки він складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Малиневського П.П., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №253991 від 06 січня 2022 року, який не підписаний правопорушником ОСОБА_1 , проте в ньому мається відмітка про відмову останнього від надання будь-яких пояснень;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота алкоголю, нестійку ходу, почервоніння очей відмовився від продуття ALCOTESTER «Drager 6810», вказаний акт не підписаний правопорушником ОСОБА_1 (в ньому також мається відмітка про відмову останнього від надання будь-яких пояснень та підпису;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що 06 січня 2022 року о 07 годині 30 хвилин до КНП «Пологівська БЛІЛ» направлявся ОСОБА_1 , який мав такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота алкоголю, нестійка хода, почервоніння очей;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 06 січня 2022 року, яка підтвердила факт керування водієм, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, автомобілем ГАЗ 24 синього кольору, у м.Пологи Запорізької області, що мало місце 06 січня 2022 року;

- відеозаписом від 06 січня 2022 року, на якому містяться чотири відеофайли, яким зафіксовано керування саме ОСОБА_1 автомобілем ГАЗ 2410 д/н НОМЕР_1 , його зупинку працівниками поліції, встановлення анкетних даних водія, перевірку документів та пропозицію працівників поліції продути на місці алкотестер чи проїхати на огляд до медичного закладу.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 не погодився зі складеним щодо нього протоколом та пояснив, що 06 січня 2022 року зранку він неправомірно був зупинений працівниками поліції. Того дня алкогольних напоїв він не вживав, продути алкотестер на місці йому не пропонували. У лікарню йому також не запропонували їхати та взагалі при цьому ніяких свідків/понятих не було. Він при зупиненні його транспортного засобу під його керуванням мав стомлений вигляд, бо до цього майже дві доби не спав, оскільки працював. При цьому при встановленні судом особи ОСОБА_1 він повідомив суду, що він офіційно не працевлаштований, будь-яких довідок про роботу 04-06 січня 2022 року ним суду не надавалось.

При апеляційному розгляді захисник - адвокат Малиновський П.П. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та додатково зазначив, що наявності у своїй поведінці складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, водій ОСОБА_1 не визнає. Крім того, працівниками поліції останньому не були роз`яснені права та обов`язки водія, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Разом з тим, під час проведення огляду поліцейський повинен застосовувати технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні у матеріалах справи відеозаписи є неповними, вибірковими, безперервної фіксації всіх обставин не містять, доказами вчинення адміністративного правопорушення вважатися не можуть. Крім цього, перед початком огляду на місці, поліцейський водія про порядок застосування спеціального технічного засобу не проінформував, можливість ознайомитися з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не надав. Захисник звертає увагу на те, що проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я обов`язково має передувати проведення такого огляду на місці. Від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 не відмовлявся. Також працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, письмового направлення ОСОБА_1 не отримував, зі змістом вказаного документа не був ознайомлений.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апелянта ОСОБА_1 та його захисника про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищевказаними доказами. Так, на підтвердження таких своїх доводів апелянт посилається на відеозаписи, долучені до протоколу.

В свою чергу, відеозаписами підтверджується те, що поведінка ОСОБА_1 свідчила саме про його ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що фактично є відмовою від проходження такого огляду.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписом події, згідно з яким працівниками поліції повідомлено водієві про те, що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 06 січня 2022 року. У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння водію неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, проте водій фактично ухилявся від проходження такого огляду.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції обґрунтовано оцінено таку поведінку ОСОБА_1 як відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Те, що при оформленні адміністративного матеріалу не були залучені свідки/поняті, проте вівся відеозапис (на що звертає увагу сторона захисту), не суперечить вимогам закону.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи сторони захисту про те, що долучений до протоколу відеозапис є недопустимим доказом, оскільки він здійснений на невідомий пристрій, без зазначення дати та часу його здійснення та не містить посилання на технічний засіб, на який здійснювалась зйомка, з огляду на таке.

З матеріалів справи та з самого відеозапису убачається, що він здійснений поліцейськими при оформлені цього адміністративного матеріалу, що не заперечується і стороною захисту.

В свою чергу, право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію»(ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Те, що запис складається з окремих файлів, жодним чином не спростовує правильності висновків суду, оскільки відеозаписом чітко зафіксовані всі обставини, що мають істотне значення для цієї справи - момент зупинення транспортного засобу, пояснення водія ОСОБА_1 , пропозиція працівників поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи проїхати на огляд до медичного закладу, та поведінка водія ОСОБА_1 , яка свідчила про відмову від проходження огляду на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння.

Сам ОСОБА_1 не заперечує того факту, що події, які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає. Будь-яких клопотань від сторони захисту щодо дослідження чи витребування будь-якої додаткової інформації з зазначеного приводу не надходило.

Само по собі те, що в протоколі не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, час та дата здійснення запису, на думку апеляційного суду, не тягне за собою визнання цього запису недопустимим доказом.

В свою чергу відеозапис не є єдиним доказом вини ОСОБА_1 . Вина останнього підтверджується й іншими - письмовими доказами, з якими узгоджується відеозапис.

Доводи, що наведені під час апеляційного розгляду стороною захисту, про те, що працівники поліції не роз`ясняли ОСОБА_1 права і обов`язки, є безпідставними, суперечать змісту протоколу про адміністративне правопорушення, копію якого останній відмовився отримувати. В суді першої інстанції ОСОБА_1 також були роз`яснені всі його процесуальні права, що підтверджується розпискою останнього.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Те, що поліцейські не надавали ОСОБА_1 для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного засобу, не вказує на неправомірність дій поліцейських, оскільки в справі немає відомостей про те, що ОСОБА_1 вимагав надати йому такі документи для ознайомлення, проте його вимогу було проігноровано. В свою чергу досліджені судом докази свідчать про те, що ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, що убачається з його поведінки.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева