ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/699/22 Справа № 205/452/22 Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, як притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративні правопорушення, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Вільяновського Ю.В.

потерпілого ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 07 січня 2022 року о 15 годині 35 хвилин водій ОСОБА_1 в м. Дніпро, на вул. Гвардійськкій, 33/2, керуючи автомобілем «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості не врахував дорожньої обстановки та не впорався з керуванням виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на автомобіль «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . В подальшому водій ОСОБА_1 покинув місце ДТП до поліції не повідомив. В результаті ДТП автомобілям спричиненні механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується відомостями з протоколів про адміністративні правопорушення, схемою місця ДТП, рапортами працівників поліції, письмовими поясненнями учасників ДТП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, викликати та допитати як свідка ОСОБА_3 та скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначає, у зв`язку з оголошенням в України 24.02.2022 року військового стану, був вимушений вивезти сім`ю до західної частини України. Судові повістки суд йому не надсилав, а про існування постанови він дізнався тільки 15.06.2022 року коли зміг повернутись до м. Дніпро і подати заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, не повідомленого належним чином про час і дату судового засідання. 23.02.2022 року він подав до суду низку клопотань, проте вони залишились без уваги суду та без вирішення.

Посилається на безпідставне складення відносно нього протоколів, оскільки він транспортним засобом взагалі не керував, а працівники поліції не надали суду відповідних доказів.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Вільяновський Ю.В. підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі просили поновити строк апеляційного оскарження, апеляційну скаргу задовольнити, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_1 , посилався на її безпідставність, постанову суду вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб по всій території України запроваджено воєнний стан. Воєнний стан запроваджений Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

15 березня, Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжений до 26 квітня 2022 року та до 25 травня 2022 року.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 та про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП, яка підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 062998 та ААБ062997 від 07 січня 2022 року; рапортами працівників поліції; схемою місця ДТП від 07 січня 2022 року; частково підтверджується письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 07 січня 2022 року, згідно яких не спростовані обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 від 07 січня 2022 року, з яких слідує, що одразу після того, як ОСОБА_1 здійснив наїзд на припаркований автомобіль потерпілого, вони вийшли з дому, направились до місця події та побачили водія, який здійснив наїзд на автомобіль потерпілого і описали його прикмети, а саме статуру, колір волосся тощо, як в подальшому було встановлено це був ОСОБА_1 ..

В суді апеляційної інстанції потерпілий впізнав ОСОБА_1 та наполягав, що саме він був за кермом автомобіля «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на його автомобіль «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_2 та після чого ОСОБА_1 покинув місце ДТП.

За клопотанням ОСОБА_1 в апеляційному суді був допитаний як свідок гр. ОСОБА_3 , який за твердженням ОСОБА_1 перебував керував транспортним засобом в момент ДТП, який пояснив, що дійсно не ОСОБА_1 , а він ОСОБА_3 керував автомобілем «Mitsubishi», який належить ОСОБА_1 та скоїв ДТП з автомобілем потерпілого.

Проте такі показання свідка, апеляційний суд розцінює як недостовірні та неправдиві, враховуючи, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 мають дружні стосунки, чим продиктоване бажання останнього допомогти своєму товаришу уникнути адміністративної відповідальності.

Також, потерпілий ОСОБА_4 наголосив, що він вперше бачить ОСОБА_3 і наполягав, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, якого він особисто бачив.

Оцінюючи показання ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції враховує істотні розбіжності у зовнішності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що виключає можливість їх переплутати потерпілим.

Крім того, на запитання головуючого судді та потерпілого ОСОБА_3 не зміг пояснити модель та колір автомобіля потерпілого, пояснивши, що він не розбирається в автомобілях.

На запитання головуючого до ОСОБА_1 який сенс оговорювати потерпілому ОСОБА_1 , останній пояснив про корисливий мотив останнього щодо розміру відшкодування шкоди, проте апеляційний суд наголошує, що прикмети водія потерпілий описав одразу після ДТП, а за поясненнями ОСОБА_1 , їх домовленості щодо розміру відшкодування шкоди велися вже пізніше.

За поясненнями ОСОБА_1 він посварився з ОСОБА_3 , за його версією, у зв`язку зі скоєним ДТП, проте в своїх письмових поясненнях, які він надавав в день скоєння ДТП, ОСОБА_1 не вказав, що саме ОСОБА_3 був водієм його автомобіля і достовірно знаючи хто ж був водієм, просив працівників поліції знайти винних. При цьому, як пояснив ОСОБА_1 він працював в підрозділах ДАІ і не міг не розуміти наслідків своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції критично оцінює як показання свідка ОСОБА_3 , так і показання ОСОБА_1 .

Таким чином, висновок суду першої інстанції про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 2.10 та 12.1 Правил дорожнього руху України, є об`єктивним, ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи в їх сукупності та не викликає сумніву.

Доводи апеляційної скарги зводяться до однієї тези, що ОСОБА_1 не був водієм в момент ДТП, що спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності та взаємозв`язку, які доповнюють один одного та є достатніми для встановлення всіх обставин справи та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Стосовно доводів апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції розглянув справу без участі останнього, суд апеляційної інстанції розцінює їх як безпідставні, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 зазначає, що після оголошення воєнного стану він виїхав за межі Дніпропетровської області і тривалий час перебував на заході України, при цьому не повідомив суд адресу тимчасового перебування, щоб суд міг направити судові повідомлення за актуальною адресою його проживання.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, згідно з якими справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Категорія справ про адміністративне правопорушення за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП не відноситься законом до тих категорій в яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

В той же час, судом апеляційної інстанції поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження та надана можливість реалізувати свої процесуальні права, скористатись правовою допомогою захисника та заявити клопотання, що ним і було зроблено.

Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_1 , наявності в його діях складу правопорушення або могли вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, як притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун