Категорія:ст.124 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Воробея Петра Олексійовича та іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Воробея П.О. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою судді Мудрика С.П. притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01.09.2022 року о 17:15 год. за адресою: м. Луцьк, вул. Домни Гордіюк 47, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz C 180, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, різко змінивши напрямок руху, скоїв зіткнення з транспортним засобом Peugeot Rifter, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським, як порушення п.п.2.3 б, 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду захисник Воробей П.О. подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, винесеним без всебічного і повного дослідження всіх обставин справи.

Так, на переконання апелянта, схема ДТП з якої вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 перебуває перед автомобілем іншого учасника ДТП, та пояснення останнього підтверджує саме вину водія автомобіля Peugeot Rifter та порушення ним вимог п.п.2.1, 9, 12.1, 13.1 ПДР.

Окрім цього, вказує, що відеозапис, долучений захисником, також стверджує спричинення ДТП саме внаслідок неуважності та недбалості іншого учасника ДТП ОСОБА_2 .

Апелянт звертає увагу суду на порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 , оскільки останньому не було надано можливості задати питання іншому учаснику ДТП. Також захисник зазначає про відсутність будь-якої вказівки в оскаржуваній постанові щодо вирішення заявленого ним клопотання про виклик свідків.

З урахуванням вказаного, апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Воробея П.О., які підтримали апеляційну скаргу та просив скасувати постанову місцевого суду, думку іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя суду першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Матеріалами справи підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водія ОСОБА_1 та наявність механічних ушкоджень, що по суті в апеляційній скарзі не оспорюється.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій автомобіля марки Mercedes-Benz C 180, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, різко змінивши напрямок руху, скоїв зіткнення з транспортним засобом Peugeot Rifter, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження.

Як вважає суд апеляційної інстанції, викладені в протоколі обставини вчинення цього правопорушення об`єктивно узгоджуються з відеозаписом, наявним в матеріалах справи, з якого чітко вбачається, що транспортний засіб марки Mercedes-Benz C 180, д.н.з. НОМЕР_1 різко змінив напрямок руху, чим фактично перешкодив руху прямо транспортного засобу Peugeot Rifter, д.н.з. НОМЕР_2 у його смузі руху.

Вказане підтверджується і поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 який у своїх письмових поясненнях вказував, що рухався у лівій смузі руху, а «мерседес НОМЕР_1 вискочив та підрізав його».

Схемою місця дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано місце розташування транспортних засобів-учасників аварії, та умовне місце зіткнення автомобілів.

Як встановлено при апеляційному розгляді дорожня розмітка у місці ДТП має дві смуги для руху в кожному з напрямків, які розділені суцільною лінією розмітки.

Встановлено, що автомобілі марки Peugeot Rifter, д.н.з. НОМЕР_2 та Mercedes-Benz C 180, д.н.з. НОМЕР_1 до моменту початку здійснення останнім маневру перестрювання у тій же смузі руху, автомобіль марки Peugeot Rifter, д.н.з. НОМЕР_2 попереду.

Аналіз та перевірка матеріалів адміністративного правопорушення за відповідним протоколом дають можливість для висновку про те, що водій автомобіля марки Mercedes-Benz C 180, д.н.з. НОМЕР_1 в момент здійснення зміну руху, проявив безпечність та неуважність, оскільки не переконався, що його маневр буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, а саме для ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Peugeot Rifter, д.н.з. НОМЕР_2 , що стало наслідком дорожньо-транспортної пригоди з відповідними наслідками у вигляді механічних пошкоджень транспортних засобів.

Про винуватість ОСОБА_1 повною мірою свідчать характер і локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, а саме, пошкодження передньої правої частини автомобіля марки Peugeot Rifter, д.н.з. НОМЕР_2 та задньої бокової лівої частини «Mercedes-Benz C 180, д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи схему місця події та характер механічних пошкоджень автомобілів, розташування транспортних засобів у відношенні до проїзної частини, а також пояснення ОСОБА_2 , які в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини пригоди, суд знаходить доводи апелянта. про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, безпідставними.

Його посилання про те, що саме дії ОСОБА_2 знаходяться у причино-наслідковому зв`язку з настанням ДТП не відповідає матеріалам провадження, оскільки не підтверджується схемою місця ДТП та іншими наявними у справі доказами.

Версія захисника про невинуватість ОСОБА_1 будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджуються, та оцінюються судом як власна версія розвитку подій.

Сукупність досліджених доказів, розмітки, зафіксованих слідів, розташування транспортних засобів та наявних на них пошкоджень, а також пояснень зазначених учасниками дорожньо-транспортної пригоди дає підстави прийти висновку про те, ОСОБА_1 не дотрималася вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, оцінюючи дані докази в сукупності суд приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв`язком між собою, та свідчать про те, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась саме у такий спосіб, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені та зібрані у справі докази, суд вважає висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП обґрунтованими.

Посилання захисника щодо ненадання ОСОБА_1 можливості задати питання іншому учаснику ДТП, не вирішення судом клопотання сторони захисту про допит свідків не знайшло свого підтвердження при апеляційному розгляді та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Інші доводи захисника вказані при апеляційному розгляді не спростовують факту ДТП, та факту порушення ОСОБА_3 п. 10.1 ПДР України.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді стосовно ОСОБА_3 , з мотивів наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Воробея Петра Олексіойвича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук