Справа № 455/1048/22 Головуючий у 1 інстанції: Кушнір А.В.
Провадження № 33/811/1438/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Квятковського Дмитра Васильовича на постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з постановою судді, 10.08.2022 року о 13 год 40 хв, ОСОБА_1 в пункті пропуску «Смільниця - Кросценко» під час перевірки документів на виїзд з України пред`явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина США № НОМЕР_1 виданий 24.04.2021 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону України було встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується витягом з Державної міграційної служби України Форма-1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому наявність паспорта громадянина США є порушенням громадянином України ОСОБА_1 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах, Україною визнається лише громадянином України, вимоги статтей 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, тобто ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Квятковський Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року, скасувати вказану постанову, а провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом.

Зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 на паспортний контроль пред`явив паспортний документ громадянина США № НОМЕР_1 виданий 24.04.2021 на ім`я ОСОБА_4 строком дії до 23.04.2031, містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави.

Вказує, що положення п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство» стосовно того, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України, не призводить автоматично до недійсності документів щодо громадянства, виданих іншою державою у встановленому порядку.

В судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Квятковський Д.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не прибули, натомість адвокат Квятковський Д.В. подав клопотання про розгляд справи без їхньої участі, та зазначив про те, що апеляційні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити повністю. Відтак, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши наявні матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Згідно з приписами статті 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, Перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч1 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №286511 від 10.08.2022 (а.с.2), витягом з Державної міграційної служби України Форма-1 від 10.08.2022 (а.с.4), витягом з Автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт» ПК « Оцінка ризиків» від 10.08.2022 (а.с.5), копією паспорта громадянина США № НОМЕР_1 виданий 24.04.2021 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Судом встановлено, що, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №286511 від 10.08.2022 (а.с. 2), 10.08.2022 року о 13 год 40 хв, ОСОБА_1 в пункті пропуску «Смільниця - Кросценко» під час перевірки документів на виїзд з України пред`явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина США № НОМЕР_1 виданий 24.04.2021 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону України було встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується витягом з Державної міграційної служби України Форма-1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому наявність паспорта громадянина США є порушенням громадянином України ОСОБА_1 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах, Україною визнається лише громадянином України, вимоги статтей 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, тобто ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів.

З наявної у матеріалах справи особової картки, наданої Державною міграційною службою України (а.с. 4), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чортків, Тернопільської області, 17.09.2020 року отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 , орган видачі: Теребовлянський відділ Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області.

Крім цього, начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_5 долучено довідку-витяг з автоматизованої інформаційно-телекомункаційної системи «Гарт» ПК «Оцінка ризиків», згідно з якою ОСОБА_1 неодноразово протягом періоду 28.11.2020 19.08.2021 в`їжджав в Україну та виїжджав з України на підставі паспорта громадянина України, серії НОМЕР_2 (як слідує з особової картки ОСОБА_1 , вказаний паспорт громадянина України дійсний до 17.09.2030 року).

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги статей 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки під час здійснення прикордонного контролю на в`їзд в Україну, громадянин України ОСОБА_1 пред`явив паспорт громадянина США.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 надав органу митного контролю паспорт громадянина США, який містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим органом іншої держави, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави, тому що це не має правового значення, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 , як громадянин України, зобов`язаний був пред`явити на паспортному контролі документи, що дають право саме громадянину України на в`їзд в Україну (паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). Наведеним також спростовуються доводи про відсутність у діях ОСОБА_1 при в`їзді в Україну прямого умислу на перетинання кордону без відповідних документів. Водночас, виявлення документа, що має ознаки підробки, могло б мати для особи наслідки кримінально-правового характеру, оскільки такі дії підлягають кваліфікації за статями Кримінального кодексу України.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, за перетин державного кордону України, громадянином України, за паспортними документами іншої країни. Вказані висновки судді відповідають зібраним у справі доказам, яким суддею надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 204-1 КУпАП відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Квятковському Дмитру Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року.

Постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Квятковського Дмитра Васильовича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк