ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6670/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого комплектувальником в магазині «Фора», одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2009 р.н. та 2014 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол серії ВАВ № 492381),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 12.11.2022 року о 08 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї дружини - ОСОБА_2 , що виразилося у тому, що він, під час сварки з останньою, висловлював нецензурною лайкою, кидався в бійку та виривав волосся, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав та пояснив, що він жодного домашнього насильства не скоював, жодних сімейних сварок із ОСОБА_2 в той день не було, просто була розмова на підвищених тонах, оскільки дружина не ночувала вдома, на зв`язок не виходила. Станом на сьогоднішній день подано документи на розлучення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в протоколі та пояснила, що чоловік того дня вчинив відносно неї домашнє насильство, в ході якого побив її, ображав нецензурними словами, вирвав їй жмут волосся та викинув весь її одяг у сміття, а те, що залишилося порізав. Просила захистити її та притягнути чоловіка до відповідальності за скоєне.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Так, пояснення потерпілої вважаю логічними та послідовними, при цьому будь-яких обставин, які би свідчили про обмову ОСОБА_1 потерпілою, не встановлено.

При цьому згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; а психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином нецензурні висловлювання та погрози на адресу своєї дружини, яка вказала, що такі дії викликають у неї страх за своє життя та вкрай негативно впливають на її моральний стан, зокрема у день та час, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, на думку суду, свідчать про вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 дій психологічного характеру, які завдали шкоди психічному здоров`ю останньої, і тому суд приходить до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя