Справа № 164/596/22
п о с т а н о в а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року Смт. Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., з участю секретаря Панасюк Ю.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисників Гейка О.В., Грозіка І.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 104131 від 02 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 01 травня 2022 року о 23 годині 38 хвилин на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 382 км керував транспортним засобом марки «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», прилад ARLM-025, тест № 2386, результат - 0,31 %; тест № 2388, результат - 0,21 %, та в присутності двох свідків, здійснювалась відеофіксація DM4206. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В даному судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що 01 травня 2022 року під час керування транспортним засобом був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння. При першому освідуванні газоаналізатор був налаштований у його відсутності і результат показав 0,31 % проміле. Через 20 хвилин він повторно пройшов освідування і результат вже становив 0,21 % проміле. Після другого освідування «Драгером» наполягав на огляді в медичному закладі, однак працівники поліції йому в цьому відмовили. Допускає, що алкотестер міг показати позитивний результат з врахуванням похибки, так як після роботи, приблизно о 17 годині, випив пляшку безалкогольного пива. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисники Гейко О.В. та Грозік І.І. , кожен зокрема, просили закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Інспектори роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ОСОБА_2. та ОСОБА_3 , кожен зокрема, в судовому засіданні пояснили, що зупинили водія ОСОБА_1 , оскільки автомобіль рухався в напрямку м. Ковель в період комендантської години. Після зупинки транспортного засобу у водія були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння як тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим було запропоновано пройти освідування. Перший результат тесту показав 0,31 %, з чим ОСОБА_1 не погодився і тому було проведено друге освідування, за результатом якого було встановлено 0,21 % проміле. Зважаючи на те, що обидва результати показали наявність алкогольного сп`яніння, було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В подальшому ОСОБА_1 виявив бажання поїхати в лікарню для медичного огляду, однак йому було відмовлено, оскільки проведення медичного огляду після спливу двох годин з моменту першого освідування суперечило б Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного та іншого сп`яніння. Підтвердили, що водій поводив себе адекватно, жодних зауважень до його поведінки зі сторони поліцейських не було.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він входить до складу місцевої самооборони і ввечері 1 травня перебував на чергуванні біля посту поліцейських поблизу смт. Маневичі. Поліцейськими був зупинений автомобіль «Форд», за кермом якого перебував військовослужбовець ОСОБА_1 . Освідування водія газоаналізатором «Драгер» проводилося працівниками поліції двічі - вперше результат тесту показав 0,31 %, а орієнтовно через 20 хвилин - 0,21 % проміле. Ствердив, що по зовнішньому вигляду та поведінці у ОСОБА_1 не вбачалися ознаки алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_5 , який є братом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суду показав, що ввечері 1 травня 2022 року вони їхали автомобілем «Форд» з м. Рівне в напрямку м. Ковель і були зупинені працівниками поліції на стаціонарному посту поблизу смт. Маневичі. Брат перебував за кермом і йому було запропоновано пройти освідування щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння. Знає, що за результатами перевірки алкоприладом «Драгер» щодо брата було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисників, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить наступних висновків.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 4, 7 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до технічних характеристик приладу «Drager Аlcotest 6820» границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка (Д): ± 0,02 мг/л - у діапазоні від 0 до 0,2 мг/л, відносна похибка (д): ± 10 % - у діапазоні понад 0,2 мг/л; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка (Д): ± 0,04 ‰ - у діапазоні від 0 до 0,4 ‰; відносна похибка (д): ± 10 % - у діапазоні понад 0,4 ‰.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 104131 результат тестування ОСОБА_1 при першому освідуванні склав - 0,31 % проміле, при другому - 0,21 % проміле. Отже, враховуючи допустиму похибку в проміле, результат ОСОБА_1 в межах встановленої законом норми, тобто не перевищує 0.2 % проміле.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією із засад демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення наступає у випадку вчинення протиправних, винних дій осіб, беручи до уваги відсутність будь - яких допустимих доказів у підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 251, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська