Березівський районний суд Одеської області
21.07.2022
Справа № 494/854/22
Провадження № 3/494/512/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2022 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю. , розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 за статтею 124, 122-4, 185, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2022 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених статтею 124, 122-4, 185 та частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою суду від 19.07.2022 року вказані справи об`єднанні в одне провадження під спільним номером 494/854/22 (провадження 3/494/512/22) та призначені до розгляду на 19.07.2022 року.

Так, згідно протоколу серії ОБ №099374 про адміністративне правопорушення від 07.07.2022 року вбачається, що 06.07.2022 року о 23:45 годині водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Pagero sport, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Денисівська, с. Новоподільськ Березівського району Одеської області не вибрав безпечну швидкість руху внаслідок чого здійснив наїзд на металеві ворота по вул. Денисівська, 21, які належать гр. ОСОБА_2 , внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 Б, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу серії ААД №066807 про адміністративне правопорушення від 07.07.2022 року вбачається, що 06.07.2022 року о 23:45 годині в с. Новоподільськ Березівського району по вул. Денисівська 21, водій автомобіля Mitsubishi Pagero sport, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну подію, а саме наїзд на паркан та металеві ворота після чого не дочекавшись працівників поліції покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 8.10 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Також, згідно протоколу серії ВАВ №166341 про адміністративне правопорушення від 07.07.2022 року вбачається, що 07.07.2022 року о 00 год. 35 хв. по вул. Миру в с. Новоселівка, Березівського району Одеської області ОСОБА_1 під час встановлення обставин ДТП вчиненого останнім висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою в адресу співробітників поліції, на законні вимоги припинити протиправні дії ОСОБА_1 не реагував, чим вчинив злісну непокору співробітникам поліції, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу серії ОБ №099375 про адміністративне правопорушення від 07.07.2022 року вбачається, що 06.07.2022 року о 23 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Pagero sport, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Денисівська, с. Новоподільськ Березівського району Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 19.07.2022 ОСОБА_1 з`явився, свою вину у вчиненні ДТП, залишення місця ДТП та керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не визнав. Зазначив, що 06.07.2022 року не керував транспортним засобом, а керувала його дружина, яка везла його з поля, не впоралась з керуванням, при об`їзді перешкоди здавала вправо та здійснила наїзд на металеву браму. Оскільки пошкоджень брама не отримала, ОСОБА_1 з дружиною вирішили не викликати поліцію та поїхали до свого знайомого на склад. Стосовно не виконання законних вимог працівників поліції, зазначив, що останні провокували його, тому він відповідав їм зухвало, при цьому міг вживати ненормативну лексику.

Допитана в судовому засіданні під присягою дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Пояснила, що 06.07.2022 року саме вона керувала транспортним засобом Mitsubishi Pagero sport, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Денисівська, с. Новоподільськ Березівського району Одеської області, забрала чоловіка з роботи, при об`їзді перешкоди не впоралась з керуванням, здійснила наїзд на браму, при цьому частково пошкодила молдинг автомобіля. Вийшовши та оглянувши, що металева брама не отримала пошкоджень, продовжила рух. Разом з чоловіком ОСОБА_1 приїхала до їх знайомого, ОСОБА_4 , на склад. Залишила машину на вулиці. В подальшому приїхали працівники поліції та почали звинувачувати її чоловіка в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчиненні ДТП та залишенні місця ДТП.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеоматеріали, які надані поліцейським суд вважає наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Складаючи протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 вчинив ДТП за адресою: вул. Денисівська, 21, с. Новоподільськ Березівського району Одеської області, покинув місце ДТП та при цьому відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, до матеріалів за вказаними статтями було долучено пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , схему місця ДТП та відеозапис з камери працівника поліції.

Однак суд вважає, що вищенаведені докази не можна вважати допустимими, достатніми, належними та такими, що доводять вину ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції, Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису (00:36 хв. та 1:40:49 хв. 1 файлу) долученого до матеріалів про адміністративне правопорушення, працівник поліції не на місці зупинки транспортного засобу, а в службовому приміщенні Березівського РВП ГУНП в Одеській області запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, однак сам процес продуву так і не відбувся.

При цьому, відповідно до п.27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 р. зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Згідно пояснень наданих в судовому засідання ОСОБА_1 останній заперечує факт керування транспортним засобом Mitsubishi Pagero sport, д.н.з. НОМЕР_1 .

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ОБ №099374, серії ААД №066807 та серії ВАВ №166341 від 07.07.2022 року ОСОБА_1 вчинив ДТП, покинув місце ДТП та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протоколи про адміністративне правопорушення самі по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечними доказами на доведення вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, вищезазначеними вимогами закону, Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018р. та наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016р. №100, яким затверджено Інструкцію «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Відеозапис портативного відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського, копія якого долучена до матеріалів справи, не є безперервним, відеозапис здійснений не з моменту зупинки транспортного засобу марки Mitsubishi Pagero sport, д.н.з. НОМЕР_1 . Матеріали справи не містять рапорту поліцейського із зазначенням причин перерви відеофіксації правопорушення.

З відеоматеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що такі неодноразово перериваються, містяться в окремих файлах та відображають лише візуальну обстановку спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Крім того, з вказаних відеоматеріалів не встановлено факт перебування за кермом автомобіля Mitsubishi Pagero sport, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 . У відеозаписах взагалі не проглядається автомобіль марки Mitsubishi Pagero sport, д.н.з. НОМЕР_1 .

Сам момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та місці зазначені в протоколі на відеозапису не зафіксований.

Зафіксовані на відеозаписі події не узгоджуються з обставинами, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В протоколі серії ОБ №099375 зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Pagero sport, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак які саме явні ознаки були присутні в ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Також у справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Доказів, які б стверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, окрім письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , схемою місця ДТП, яка сталась 06.07.2022 року та протоколів про адміністративні правопорушення, складених фактично на підставі пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_2 суду не надано. Пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спростовуються поясненнями наданими в судовому засіданні під присягою свідком ОСОБА_3 .

Схема місця ДТП та протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не підписані, в останніх відсутні відомості про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відмовилась від підпису.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 міститься рапорт о/у СКБ Березівського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Шерена Олексія стосовно зупинки автомобіля Renault Kangoo д.н.з НОМЕР_2 , який взагалі не стосуються матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та з незрозумілих причин долучений до вказаних матеріалів. .

Крім того, при винесенні постанови суд бере до уваги те, що свідків правопорушень, які кваліфікується ОСОБА_1 у протоколах не зазначено.

Будь-які інші докази, які б вказували на вчинення ДТП, залишення місця ДТП та відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Лише пояснення потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_2 без сукупності інших належних та допустимих доказів вини особи, не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібраними в справі доказами об`єктивно не підтверджено той факт, що 06 липня 2022 року в по вул. Денисівська,21 в с. Новоподільськ Березівського району Одеської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mitsubishi Pagero sport, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, вчинив ДТП та покинув місця ДТП, що виключає наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеними відносно нього протоколами про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ст.122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Також, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №166341за ст.185 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст.185 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №166341, рапортами поліцейських СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області Олександра Лозова, ОСОБА_6 з яких вбачається, що при оформлені адміністративних матеріалів за ст.124,122-4,ч.1 ст.130 ОСОБА_1 своїми діями заважав складати адміністративні матеріали, перешкоджав вилученню транспортного засобу, вів себе агресивно, погрожував працівнику поліції; протоколом про адміністративне затримання АА №147391 від 07.07.2022 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 було доставлено в службове приміщення Березівського РВП для складення адміністративних матеріалів; оглянутим та проаналізованим судом відеозаписом правопорушення за ст. 185 КУпАП.

Відображені порушення за ст. 185 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №166341 також підтверджені ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.07.2022 року, в якому він зазначив, що вів себе агресивно, не реагував на законні вимоги працівників поліції, перешкоджав складати адміністративні матеріали, так як такі його дії були спровоковані самими працівниками поліції.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 - судом не встановлено.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

У суду не виникає сумнівів щодо переконливості доказів узятих в цілому по справі, з яких вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за статтею 185 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статей 34,35, 280 КУпАП, обставин, які пом`якшують відповідальність, та само як і обставин, що обтяжують відповідальність судом не виявлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та з врахуванням особи ОСОБА_1 і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті 185 КУпАП, зокрема у виді штрафу. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Керуючись ст. ст.124,122-4,ч.1 ст.130, 185, 247, 283,284 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП, ст.122-4 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК в Одеській обл./отг м. Березівка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунокотримувача UA0015594, Код класифікаціїдоходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість ) гривень 20 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя Панчишин А.Ю.