Справа №731/367/22
Провадження №3/731/230/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, не маючого статусу особи з інвалідністю чи УБД, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2022 року о 18 год. 49 хв. на автодорозі Гнідинці-Варва ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Geely CK», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить відповідне тестування на алкоголь, результат 2, 401‰. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» під відеофіксацію, цим самим останній порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Матвієнко В.М. в судове засідання не з`явилися. Перед початком судового засідання захисник Матвієнка В.М. звернувся з клопотанням про визнання вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Додатково, посилаючись на значний розмір штрафу, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутністю у підзахисного місця роботи і постійного доходу, та наявності у нього на утриманні неповнолітньої дитини, просив відстрочити виплату штрафу та судового збору строком на шість місяців.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, а також іншими документами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №038305, складеним 27 вересня 2022 року (а.с. 2), що підтверджує особу водія, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення, здійснення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, встановлення відповідних результатів та відеофіксації події;

- результатами тестування на алкоголь №00284, з результатами - 2, 117‰ (а.с. 12), що є твердженням дійсності факту перебування особи на момент огляду в стані алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння обличчя. Результати огляду: алкогольне сп`яніння результат 2, 401‰ (а.с. 3). Під час огляду здійснювалася відеофіксація. Вказане свідчить про дійсність факту перебування особи на момент огляду в стані алкогольного сп`яніння;

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №4321 від 29 квітня 2022 року, з якого вбачається, що газоаналізатор АлкоФор 505, заводський №13417, за результатами повірки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, ЕД, свідоцтво чинне до 29 квітня 2023 року (а.с. 4);

- відеозаписами з оптичного диску DVD-R, марки «Videx» (4.7 MB/120min/16Х), якими підтверджується факт здійснення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, встановлення перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння про що свідчать покази газоаналізатора, які продемонстровані на відеозаписі, а також відсутність зауважень останнього щодо вірності показів даного приладу та наміру пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я. Крім того, відеозапис також, відображає факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Geely CK», д.н.з. НОМЕР_2 , за обставин вказаних в протоколі (а.с. 6).

У зв`язку з цим, оскільки, відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, допустимою нормою алкоголю в крові є 0,2 проміле, то враховуючи результати тестування на алкоголь №00284, яке було проведено працівниками поліції за допомогою приладу АлкоФор 505 №13417, за обставин події, яка відображена у змісті протоколу, слід вважати, що ОСОБА_1 під час зазначеної перевірки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зважає, що факт керування транспортним засобом за обставин вказаних в протоколі ОСОБА_1 не заперечувався. Доказів на спростування обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду не надано.

Статтею 266 КУпАП та пунктом 2.5 ПДР України на водіїв покладено додатково обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків.

В силу положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, а доказами у справі є, зокрема, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.9 (а) ПДР України, а саме керування транспортним засобом водієм, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, який встановлений працівниками поліції відповідно до порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, беручи до уваги наявні докази по справі, та факт визнання ОСОБА_1 вини у скоєному, приходжу до висновку, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире розкаяння ОСОБА_1 у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З наявної в матеріалах справи довідки, виданої інспектором САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Назарини А., вбачається, що посвідчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавалося (а.с. 5).

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, факт визнання останнім вини у скоєному та ту обставину, що посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалось, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, суд зважає, що захисник Матвієнко В.М. звернувся до суду з заявою про відстрочення ОСОБА_1 виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до положень статей 301, 304 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 тимчасово не працюючий, тобто немаючий постійного джерела доходу за результатами своєї праці, беручи до уваги наявність у останнього на утриманні неповнолітньої дитини, у нього відсутня реальна можливість сплатити штраф у розмірі 17 000, 00 грн протягом п`ятнадцяти календарних днів, суд приходить до висновку, що у нього існують обставини, які ускладнюють виконання постанови в частині сплати штрафу одним платежем, а тому заява захисника про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає задоволенню у зв`язку з його скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

При цьому, підстави для відстрочки сплати судового збору, розмір якого не значний, відсутні. У зв`язку з цим, на підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення в частині накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, на 6 (шість) місяців, з виплатою штрафу шляхом щомісячних платежів, по 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 34 копійки до останнього числа кожного календарного місяця включно, починаючи з дня набрання постановою законної сили до 30 червня 2023 року.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко