Справа № 545/4065/22
Провадження № 3/545/1585/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2022 р. Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Гальченко О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомо,

за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 086020 від 02.09.2022 року, гр. ОСОБА_1 02.09.2022 року о 07-50 год. на 324 км. а/д Київ-Харків-Довжанський на території Полтавського району Полтавської області керував автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки ТЗ у встановленому законом порядку з застосуванням спеціального технічного приладу «Alkotest Drager», результат - 0,84%, водій з результатом не згоден. В подальшому був доставлений до КП ПОЦТЗ, висновок лікаря «перебуває в стані алкогольного спяніння». Чим гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а. ПДР, його дії кваліфіковано за ст. 130 ч.1 КУпАП.

08.12.2022 року гр. ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутності та письмові пояснення, де вказав, що 02.09.2022 року о 09.40 год. інспектором взводу № 1 роти № 2 УПП в Полтавській області ДПП - Руденком Ігорем Миколайовичем складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст.130 ч.І КУпАП.

В протоколі зазначено, що 02.09.2022 року о 07.50 год. на автодорозі МОЗ «Київ-Харків-Довжанський» 324 км. водій - ОСОБА_1 керував ТЗ «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд у встановленому законом порядку поводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер», результат - 0,84%, з результатом не згоден. В подальшому був доставлений до КП ПОЦТЗ, висновок лікаря - перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол не відображає всі обставини справи та не відповідає вимогам КУпАП, та є таким, що складений з порушенням чинного законодавства з наступних підстав.

Так, 02.09.2022 року під час керування автомобілем його було безпричинно зупинено, після чого, патрульний інспектор запропонував йому пройти алкотест, про що він не заперечував. З самого початку він повідомляв про те, що має проблеми із зубами, тому здійснює полоскання ротової порожнини рідиною «Ангілекс», яка хоча і містить етанол, але не впливає на швидкість реакції при управлінні автотранспортом. Він навіть демонстрував флакон з рідиною для полоскання, при ньому були документи, які підтверджували те, що він відвідував лікаря і має призначення лікаря. Алкотест показував наявність алкоголю у роті двічі, саме у ротовій порожнині, але лише з сьомого разу видав результат - 0,84%. При цьому, інспектор патрульної поліції, не показував ані йому, ані понятим, ані демонстрував це відео, прибор після забору повітря та проведення аналізу до того, як тест проводили з ним.

На відеозапису з боді камер також вбачається, що його зупинили безпідставно. Суду не надано жодних доказів, які б засвідчували хоча б одну з причин, що зазначені в ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-УІІІ, якими передбачено вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу.

З огляду на це, не залишається сумнівів в суб`єктивності дій поліцейських, які використовуючи нікчемний привід, завуалювавши його під законний, зупинили його і пропонували пройти огляд на стан сп`ніння, що в своїй сукупності підтверджує обставини його безпідставного зупинення поліцейськими.

Також, звертає увагу суду на те, що для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки ( за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності ), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення водія, що перебуває в стані сп`яніння.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 наголошується, що поліцією має бути належним чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами наявність причини для зупинки транспортного засобу ( факт порушення Правил дорожнього руху України, тощо ), у той час як відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність подальших вимог працівників поліції.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відео надане суду працівниками поліції нарізано чотирма кусками та не відображає усіх подій 02.09.2022 року, з нього вбачається, що після забору повітря, результат проведення тесту жодній особі не демонструвався, відео також підтверджує, що він демонстрував і повідомляв працівникам поліції та працівникам медичного закладу про полоскання порожнини роту внаслідок хвороби зубів. На відео також зафіксовано, що жодних видимих ознак алкогольного сп`яніння ( порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці ) він не мав.

Згідно з п.6 вказаного «Порядку…», водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що огляд водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться лише в разі його відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи незгоди з результатами огляду.

Не погодившись з результатом тесту, він разом із працівниками поліції поїхав до КП «Полтавського обласного центру терапії залежностей ПОР», де він також повідомив лікарю про те, що полоскав ротову порожнину та навіть показав їм рідину, якою це робив. В нього не відбирали біологічний матеріал ( слину, кров або сечу ), хоча повинні були, а знову запропонували дихнути в алкотестер «Драгер», який вже показав - 0,57%. Після проведення першого тесту в медичному закладі, медичний працівник пообіцяла взяти в нього другий тест через 20 хвилин в зв`язку з тим, що він повідомив про полоскання ротової порожнини вищезазначеним розчином, в якому міститься етанол, однак цього робити не стали і одразу ж надали поліцейському висновок про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Все це зафіксовано на відеозапису з бодікамер поліцейських, що додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 02.09.2022 року є сумнівним, оскільки проведення медичного огляду повинно відбуватися на підставі відібраного біологічного матеріалу ( сечі, крові, слини ), як того передбачає «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». В нього не відбирали ані слину, ані сечу, ані кров для лабораторного дослідження.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, ініціатором складення протоколу навіть не зазначено які саме ознаки алкогольного сп`яніння має затриманий та що стало підставою для складання вказаного протоколу, що є грубим порушенням. В поясненнях свідків також не зазначено, які саме симптоми алкогольного сп`яніння в нього малися.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки, працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо проведення огляду його на стан алкогольного сп`яніння, то такий огляд вважається недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Окрім того, застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладі регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року.

Відповідно до п.5 Розділу; II вказаної «Інструкції…» включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища ( відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо ). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно п.п. 1, 2 Розділу VII «Інструкції…» під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються : 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї «Інструкції…».

Пунктом 1 Розділу VIII передбачено, що вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.

П. 5, 6, 7, 9 Розділу VIII передбачено, що контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснює відповідальна особа, за інформацією, отриманою з їх допомогою, безпосередньо керівник органу, підрозділу поліції. Дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції. Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки. У разі копіювання та видачі відеозапису робиться відмітка в Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи або в Журналі обліку. Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції, без коригування.

Переглянувши надані відеоматеріали ним встановлено, що вони не містять безперервної фіксації події, тобто, уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення не додано безперервний відеозапис з нагрудної камери.

Це свідчить про те, що відеозапис змінювався ( коригувався ) особою, яка копіювала відеозапис та диск, що прямо заборонено «Інструкцією…».

Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозапис на ДВД диску, змінювався або коригувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим, доданий до протоколу відеозапис суд визнає неналежним та недопустимим доказом по справі.

Тому, працівником патрульної поліції при проведенні огляду водія були грубо порушенні вимоги КУпАП, відповідних «Інструкції…» та «Порядку…», а відтак саму процедуру проведення його огляду слід визнати порушеною і незаконною.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою : «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст.247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що під час судового розгляду не встановлено належних і допустимих доказів винуватості його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності ініціатором складення протоколу вчинено з грубим порушенням вимог як Конституції України так і Кодексу України про адміністративні правопорушення, а всі сумніви щодо вчинення правопорушення особою, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь особи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини складання протоколу, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності та встановлення порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у цій справі.

Прохав закрити справу щодо нього - ОСОБА_1 , за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст.247 КУпАП,за відсутністю події та складу в його діях цього правопорушення.

На підтвердження провини гр. ОСОБА_1 надано суду : роздруківку результату тесту приладу «Драгер» від 02.09.2022 року ( а. с. 2 ); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 ( а. с. 3 ); висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 02.09.2022 року ( а. с. 4 ); пояснення ОСОБА_1 ( а. с. 5 ) та свідків гр. : ОСОБА_2 ( а. с. 6 ) і ОСОБА_3 ( а. с. 7 ); відеозапис доданий до протоколу ( а. с. 9 ), який переглянуто судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, що у матеріалах адміністративної справи містяться порушення вимог чинного законодавства та прав притягуваного, відсутні належні та допустимі докази, які могли б свідчити про винність гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, перегляд відеодоказу не підтверджує провини притягуваного щодо керування ним ТЗ в стані сп`яніння або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому, справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Керуючись ст. 247 п.1, 283-284, 287-290 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Постанова надрукована суддею та є оригіналом.

Суддя Полтавського районного суду

Полтавської області О.О. Гальченко