19.10.2022 Справа № 756/3531/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3531/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2022 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ),

за ст. 1225 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

07.04.2022 о 14:40 водій ОСОБА_1 по просп. Маршала Рокосовського, 3/4 у м. Києві керував транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser 150 (д.н.з. НОМЕР_1 ), на якому були встановлені спеціальні звукові та світлові сигнали червоного та синього кольору, який мав змінну частоту світлових імпульсів без відповідного дозволу органів Національної поліції, чим порушив вимоги підпункту «г» пункту 31.3. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 1225 КУпАП.

Крім того, 07.04.2022 о 14:40 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser 150 (д.н.з. НОМЕР_1 ) по просп. Маршала Рокосовського, 3/4 у м. Києві у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в установленому порядку за згодою водія із застосуванням спеціального технічного засобу Drager ALCOTEST 7510 ARMF-0330 при температурі повітря +28,0°С та при вимірюванні вмісту парів етанолу в повітрі, що видихається, результат огляду водія ОСОБА_1 склав 1,89‰, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будучи неодноразово належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 для дачі пояснень про обставини справи в судові засідання, призначені на 03.06.2022 та 24.06.2022, 25.08.2022, 12.10.2022 та 19.10.2022, особисто жодного разу не з`явився та не скористався своїм правом подати до суду письмові пояснення чи заперечення.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 19.05.2022, вперше судове засідання було призначено на 03.06.2022, про що ОСОБА_1 було повідомлено надсилання SMS-повідомлення. Відповідно до сформованої довідки згідно вимог Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлення, затвердженого наказом ДСА України від 01.06.2013 №73 (далі - довідка), SMS-повідомлення направлене за номером телефону, повідомленим ОСОБА_1 під час складання адміністративного протоколу, доставлено 03.06.2022 о 00:08.

03.06.2022 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, при цьому від останнього на електронну пошту суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через його перебування поза межами Київської області, а тому, враховуючи положення ст. 2772 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення було відкладено на 24.06.2022, про що ОСОБА_1 було повідомлено шляхом надсилання судової повістки-повідомлення про судове засідання на адресу електронної пошти останнього (відповідно до довідки про доставку електронного листа «доставлено 03.06.2022 о 10:12), шляхом надсилання SMS-повідомлення (відповідно до довідки про доставку SMS-повідомлення «доставлено 03.06.2022 о 10:52»), а також шляхом надсилання судової повістки-повідомлення про судове засідання на адресу проживання, повідомлену поліцейському під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (відповідно до наявного в матеріалах справи зворотного повідомлення рекомендованого відправлення за повідомленою ОСОБА_1 адресою «адресат відсутній за вказаною адресою»).

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 14.06.2022 ОСОБА_2 особисто ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст. 1225 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та 23.06.2022 особисто отримав копію відеозапису з нагрудної бодікамери №472402, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

24.06.2022 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, при цьому від захисника Панченко Т.А. на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання з метою надання додаткового часу для формування правової позиції у справі, підготовки пояснень та/або заперечень, а тому розгляд справи про адміністративне правопорушення знову було відкладено на 25.08.2022, про що ОСОБА_1 та захисника Панченко Т.А. було повідомлено шляхом надсилання судових повісток-повідомлень про судове засідання у спосіб, передбачений законом.

У визначений судом день ані ОСОБА_1 ані його захисник Панченко Т.А. не з`явилися, разом із тим 23.08.2022 від захисника Панченко Т.А. на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання з метою збереження життя через можливі акти військової агресії з боку російської федерації 23.08.2022 та 24.08.2022, а тому судом було прийнято рішення про відкладення розгляду справи на 12.10.2021.

12.10.2022 ані ОСОБА_1 ані його захисник Панченко Т.А. не з`явилися, разом із тим 11.10.2022 від захисника Панченко Т.А. на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання на інший день у зв`язку з тим, що вона перебуває поза межами міста Києва через атаку здійснену збройними силами російської федерації, що сталося у понеділок 10.10.2022, а саме серію ракетних ударів та ударів дронами по місту Києву, а тому судом було прийнято рішення про відкладення розгляду справи на 19.10.2021, про що ОСОБА_1 та захисника Панченко Т.А. було повідомлено шляхом надсилання судових повісток-повідомлень про судове засідання у спосіб, передбачений законом, де як ОСОБА_1 так і захиснику Панченко Т.А. було роз`яснено про те, що чинним законодавством не установлено обов`язкової присутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді як захисника так і особи, відносно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 1225 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також було роз`яснено про їх право подання письмових пояснень, заяв, клопотань та/або заперечень шляхом їх направлення засобами поштового зв`язку в тому числі на електронну пошту та роз`яснено про обов`язок суду дотримуватися розумного строку розгляду справи.

16.10.2022 на електронну пошту суду від захисника Панченко Т.А. надійшли письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що захисник, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , просила справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу.

19.10.2022 ані ОСОБА_1 ані захисник Панченко Т.А. не з`явилися, разом із тим 19.10.2022 від ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшло клопотання, зареєстроване в суді 19.10.2022 о 15:37, про відкладення судового засідання на інший день, де посилаючись на те, що він є військовослужбовцем, та на те, що триває повітряна тривога у місті Києві, просив відкласти судове засідання на інший день.

Вирішуючи питання щодо можливості судового розгляду за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Панченко Т.А. в порядку ст. 268 КУпАП суд приходить до наступного висновку.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, який на сьогодні триває.

Верховний Суд на сайті Судової влади України оприлюднив інформацію щодо особливостей здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, зокрема, зауважив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно прийматимуться рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом. Справи, які не є невідкладними, розглядатимуться лише за наявності письмової згоди на це всіх учасників судового провадження. Не можуть бути відкладеними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З метою забезпечення безпеки учасників судових процесів і відвідувачів судів припиняється проведення особистого прийому громадян керівництвом суду й обмежується допуск у судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань. Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

При цьому, за загальним правилом при вирішенні питання щодо можливості відкладення розгляду справи в період дії воєнного стану на підставі поданої учасниками судового процесу заяви суд залежно від інтенсивності бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться суд, або учасник справи (його представник), поведінки суб`єктів владних повноважень, що мають компетенцію в сфері повідомлень щодо ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості) та іншого, має дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства. При цьому врахуванню підлягають попередня поведінка учасника справи, можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, можливість прибути у судове засідання та скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Водночас, Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (п. 69 рішення у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005).

ЄСПЛ, зокрема, в частині обґрунтування висновку про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, акцентується увага обов`язку учасника процесу демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосереднє відношення до нього, та недопустимості зневілювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового розгляду свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом (§35 рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989), оскільки в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Аналіз вищевказаного, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчить про те, що в умовах воєнного стану саме задля забезпечення дотримання положень ст. 3 Основного Закону, а також з метою дотримання завдання щодо справедливого та своєчасного розгляду справи судом у розумні строки ОСОБА_1 та захисника Панченко Т.А. було попереджено щодо можливості подання пояснень, заяв, клопотань і заперечень шляхом їх направлення засобами поштового зв`язку, у тому числі на електронну пошту, а також роз`яснено про обов`язок суду дотримуватися розумного строку розгляду справи. Натомість, особисто ОСОБА_1 не скористався таким своїм правом на подання пояснень, заяв, клопотань і заперечень шляхом їх направлення засобами поштового зв`язку та/або на електронну пошту суду, як і не скористався правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, про що в матеріалах справи відсутні клопотання як ОСОБА_1 так і захисника Панченко Т.А.

Зазначену підставу в клопотанні ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи судом «оголошення повітряної тривоги» суд розцінює як дії направлені на затягування розгляду справи та уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки 19.10.2022 повітряна тривога в місті Києві тривала в період часу з 12:48 по 16:20, натомість розгляд справи було призначено 19.10.2022 о 17:45. При цьому, офіційний сайт Оболонського районного суду міста Києва не містить жодних оголошень із рекомендацією утриматися від відвідування суду з огляду на існування реальних ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості).

З огляду на неодноразову неявку в судове засідання як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 так і його захисника Панченко Т.А., враховуючи, що в матеріалах справи містяться докази на підтвердження належного повідомлення останнім про дату, час і місце розгляду справи, з огляду на відсутність клопотань щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд, ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб, оскільки їх явка до судового засідання не є обов`язковою.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, письмові пояснення захисника Панченко Т.А., оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За пунктом 31.3. Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:…г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв. Підпункт «г» пункту 31.3 в редакції Постанови КМ № 161 від 22.03.2017\

За невиконання вимог підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за невиконання вимог підпункту «г» пункту 31.3. Правил дорожнього руху - за ст. 1225 КУпАП.

Статтею 1225 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Під спеціальним звуковим сигнальним пристроєм слід розуміти звуковий пристрій, що має змінну основну частоту (за винятком охоронної сигналізації) та який дозволяється встановлювати тільки на оперативні транспортні засоби.

Стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок №1103).

Зокрема, пунктом 3 Порядку №1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з абзацом 2 пункту 5 Порядку №1103 підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Згідно з пунктом 6 розділу І Інструкції 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Пунктами 10, 11 розділу ІІ Інструкції №1452/735 визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу, серед яких, є право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 (далі - Інструкція №1376).

Інструкцією №1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності, а положення Інструкції №1452/735 та Порядку №1103 - підстави та порядок проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 за ст. 1225 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №087946, в якому зазначено, що 07.04.2022 о 14:40 водій ОСОБА_1 по просп. Маршала Рокосовського, 3/4 у м. Києві всупереч вимогам підпункту «г» пункту 31.3. Правил дорожнього руху керував транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser 150 зі встановленими спеціальними звуковими та світловими сигналами червоного та синього кольору, які мали змінну частоту світлових імпульсів без відповідного дозволу органів Національної поліції, за що передбачено відповідальність за ст. 1225 КУпАП. Протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП;

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №087947 в якому зазначено, що 07.04.2022 о 14:40 водій ОСОБА_1 по просп. Маршала Рокосовського, 3/4 у м. Києві всупереч вимогам підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху керував транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser 150 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в установленому порядку за згодою водія із застосуванням спеціального технічного засобу Drager ALCOTEST 7510 ARMF-0330 при температурі повітря +28,0°С. При вимірюванні вмісту парів етанолу в повітрі, що видихається, результат огляду водія ОСОБА_1 склав 1,89‰, на противагу максимально допустимому рівню парів етанолу в повітрі, що видихається, - 0,2 ‰ відповідно до чинного законодавства України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП.

При цьому, жоден із вищевказаних протоколів не містять будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди зі змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень, заперечень чи скарг під час їх оформлення чи після цього, не надано таких суду й під час розгляду справи. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи не містять.

У протоколах зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, положень ст. 268 КУпАП, та про вилучення у водія ОСОБА_1 водійського посвідчення НОМЕР_2 і видачу йому тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 . Своїм підписом водій ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколів ознайомлений, копії протоколів отримав;

- поясненнями ОСОБА_3 від 07.04.2022;

- даними, що містяться в рапорті ОСОБА_4 від 07.04.2022.

- даними, що містяться в роздруківці результату тесту за допомогою Drager Mobile Printer ARMD-0620;

- даними, що містяться в акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- розпискою ОСОБА_5 від 07.04.2022, де він власноруч зазначив, що зобов`язується протягом доби зберігати транспортний засіб марки Toyota Land Cruiser 150 та не передавати право керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 ;

- відеозаписом з нагрудної бодікамери №472402, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення та одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, який був досліджений судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 не погоджувався з тим, що саме він керував транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser 150, а також не погоджувався з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та мав бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки таких не містить як відеозапис перебігу події, так і зміст протоколів про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, де жодних заперечень та/або пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди зі змістом протоколів чи з приводу незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння не зазначено.

Матеріали справи не містять доказів про порушення уповноваженими посадовими особами органів поліції законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення. Положення КУпАП, Інструкцій №1452/735, №1376 та №1395 та Порядку №1103 дотримано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1225 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні, тобто наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив підпункт «а» пункту 2.9 та підпункт «г» пункту 31.3. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст.1225 та КУпАП.

Доводи захисника Панченко Т.А. про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, суд вважає необґрунтованими та розцінює такі доводи як обраний спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки такі твердження повністю спростовуються обставинами встановленими в ході судового розгляду, та доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 36 КУпАП врегульовано накладення адміністративних стягнень у разі вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, кількох адміністративних правопорушень, зокрема те, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, 07.04.2022 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1225 КУпАП, тобто строк накладення адміністративного стягнення 3 місяці закінчився, а тому розпочате провадження у цій справі підлягає закриттю.

У той же час, відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативного адміністративного стягнення, а тому суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до абз. 2 п. 3 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1086 зі змінами, внесеними постановою КМУ від 02.12.2021 №1257, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

При цьому, положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

З огляду на викладене, керуючись статтями 38, 401, 1225, 130, 221, 266, 276-280, 283-287 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1225 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 1225 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Початок строку відбування ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання постановою законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя А.В. Касьян