Справа № 303/6142/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Стегури Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Відповідно до постанови, - 01 вересня 2022 року о 16 годині 10 хвилин в м. Мукачево по вул. Графа Фон Шенборна біля буд. 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час безперервної фіксації на БК 474264 о 16 год. 43 хв. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на відсутність у матеріалах справи направлення на проходження огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Стверджує, що було порушено безперервність відеофіксації правопорушення, так відеозапис зупинявся тричі безпідставно. Вважає, що пояснення свідка, які надані в судовому засіданні, про розрядження батарейки не є об`єктивною причиною зупинення відеозапису процедури притягнення до відповідальності правопорушника. Стверджує, що на момент складання оскаржуваного протоколу причина зупинки не була визначена, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесена пізніше, ніж було складено даний протокол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 517020 від 01.09.2022 року, - 01.09.2022 року о 16 год. 10 хв. в м. Мукачево по вул. Графа Фон Шенборна, 8 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував т.з. «OPEL», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час безперервної відеофіксації на БК 474264 об 16 год. 43 хв., чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Підписом у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 517020 від 01.09.2022 року, з якого вбачається відмова водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у зв`язку з наступною аргументацією апелянта, яку він відобразив у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме «У зв`язку поспішав на роботу» (а.с. 1);

- розпискою ОСОБА_1 від 01.09.2022 року, якою підтверджується факт залишення ним на зберігання транспортного засобу марки «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Мукачево, вул. Графа Фон Шенборна, 8 (а.с. 2);

- постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 5835984 підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Дана постанова не оскаржувалася апелянтом та набрала законної сили, що є підтвердженням законності причини зупинки транспортного засобу марки «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 3);

- відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, який додано до матеріалів протоколу, та на якому зафіксований момент спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції, а також факт добровільної відмови апелянта від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законодавством порядку.

Тому, такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідування на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Доводи апелянта про те, що протокол від 01.09.2022 р. складено о 16:47 год., а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесена 01.09.2022 р. о 16:55:08, а отже, на думку апелянта, на момент складання оскаржуваного протоколу причина зупинки не була визначена (винесенням відповідної постанови), що разом з відсутністю рапортів, в яких зазначено причину зупинки та порушень правил дорожнього руху, та які до матеріалів справи приєднані не були, свідчить про відсутність підтверджень порушень правил дорожнього руху, є такими, що не впливають на висновки місцевого суду про порушення ОСОБА_1 приписів п. 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, що в судовому засіданні під час розгляду справи у місцевому суді було допитано свідка інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 , у якому він пояснив, що постанова серії ЕАР № 5835984 оформлена пізніше, ніж час зупинки транспортного засобу, оскільки транспортний засіб зупинив інший екіпаж, а матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 оформлювали вони, що узгоджується з рапортом Меренич В. від 02.09.2022 року (а.с. 19), у якому зазначається факт зупинки транспортного засобу «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та виклик найближчого екіпажу патрульної поліції для оформлення матеріалів справи, оскільки він поспішав на завдання. Крім того, апеляційний суд констатує, що апелянт був ознайомлений зі змістом постанови серії ЕАР № 5835984, що підтверджується наявністю його підпису, а також надалі її не оскаржував, що свідчить про вияв його згоди з її змістом, а також є підтвердженням законності причини зупинки транспортного засобу марки «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Твердження апелянта про порушення працівниками поліції безперервності відеофіксації події правопорушення апеляційний суд розцінює як спосіб самозахисту та ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення, адже вони спростовуються достовірними та достатніми доказами, що свідчать про те, що ОСОБА_1 порушені вимоги п. 2.5 ПДР та вчинено адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, при цьому, він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних у нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також констатує, що у разі, коли особа не перебуває у стані наркотичного сп`яніння, то у неї відсутні будь які об`єктивні причини для відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у порядку встановленому Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 та ст. 266 КУпАП.

Інші доводи апелянта до уваги на приймаються, оскільки вони не обґрунтовані.

При цьому, апеляційний суд окремо звертає увагу на правові позиції, висловленні у рішенні від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

За таких обставин, посилання ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

На ОСОБА_1 накладено стягнення в межах санкції частини першої ст.130 КУпАП, яке є безальтернативним за вчинення даного правопорушення.

При розгляді справи апеляційний суд не встановив порушень законодавства про адміністративні правопорушення суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови судді.

Зважаючи на вищевикладене апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага