КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/2939/22
№ апеляційного провадження: 33/824/2895/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Лисенка Миколи Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року у складі судді Диби О.В. у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджана, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неподаткових мінімумів доході громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

Не погодившись з вказаною постановою, 13 вересня 2022 року адвокат Лисенко М.П. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки відеозаписом з нагрудної камери цей факт не підтверджується, так як на відео видно, що запис розпочато лише тоді коли працівники поліції підійшли до автомобіля який стояв на узбіччі, факт зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 відсутній.

Вказано, що був порушений порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так як ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Апелянт зазначає, що на відеозаписі не видно результати тесту та які не були показані ОСОБА_1 , а лише чутно кількість проміле.

Також зазначено, що судом першої інстанції не досліджено та не встановлено чи має ОСОБА_1 водійське посвідчення на керування транспортними засобами, оскільки апелянт його в установленому порядку не отримував та не має.

В апеляційній скарзі вказується на те, що ОСОБА_1 як громадянину Азербайджана не були в повній мірі роз`яснені його права, а лише були озвучені номера статей без повного переліку його прав та без назви законодавчих актів, а також представником поліції було порушено ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме звертаючись до особи, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання.

Також апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Крім того в апеляційній скарзі адвокат Лисенко М.П. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження, скаржник посилається на те, що ОСОБА_1 через збройну агресію довелось виїхати з місця проживання. Вже по прибуттю до міста Києва він дізнався що його було викликано до суду на розгляд справи, після чого він звернувся за правовою допомогою і 25 травня 2022 року адвокат ознайомився з матеріалами справи.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Лисенку М.П. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, суд послався на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 205579 від 16 січня 2022 року(а.с. 1);

- результат тесту на приладі Драгер - 0, 37 % (а.с. 2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

- відеозапис з нагрудної боді камери працівника поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 205579 від 16.01.2022 (а.с. 4.)

Судом першої інстанції визнано доведеним, що 16 січня 2022 року о 03 годині 20 хвилин ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 27/23, керував автомобілем KIA OPTIMA, д.н.з. НОМЕР_1 , огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу DRAGER ARMF 0302.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Також з протоколу вбачається, що у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від надання пояснень, але протокол ним підписаний та зауважень до нього не вказано.

Пунктом 2.9 (а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Вказані вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Відповідно до пояснень порушника в суді апеляційної інстанції, він постійно проживає на території України з 2011 року, українську мову розуміє, з 2015 року перебуває у шлюбі з громадянкою України.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала, скаржником, будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції не вказав. В адміністративному порядку дії працівників поліції не оскаржено.

Судом апеляційної інстанції за наслідками дослідження відеозаписів з нагрудної боді-камери встановлено, що дії працівників поліції під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є правомірними, проходження дослідження на стан алкогольного сп`яніння скаржником здійснено добровільно.

Отже, вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції у повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доведеність вини ОСОБА_1 підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а самеза допомогою приладу DRAGER ARMF 0302, де вказано що позитивний результат 0,37% підписаний ним.

З огляду на зазначене, твердження адвоката Лисенка М.П. про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та недоведеність факту перебування його у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом, розцінюється судом як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують самого факту вчинення скаржником правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, бо його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення в частині позбавлення ОСОБА_1 водійських прав заслуговують на увагу.

Відповідно ч. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Даючи пояснення в суді апеляційної інстанції порушник зазначив про відсутність у нього посвідчення водія, яке б надавало право керування транспортними засобами, остільки в установленому порядку він його не отримував. Керувати автомобілем навчився самостійно.

У матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 в установленому законом порядку посвідчення водія та пред`явлення його працівникам поліції.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування оскарженої постанови в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

У решті постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката Лисенка Миколи Петровича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду задовольнити.

Поновити адвокату Лисенку Миколі Петровичу в інтересах ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Лисенка Миколи Петровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати.

У іншій частині постанову Оболонського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неподаткових мінімумів доході громадян, що становить 17 000 грн - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар