Справа № 946/636/22 Провадження № 3/946/395/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,

особи, стосовно якої розглядається протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 ,

прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Богдєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції України відносно

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 33-02/912, що складений 09.12.2021 року головним спеціалістом першого відділу перевірок Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції (далі Національне агентство), ОСОБА_1 , обіймаючи посаду слідчого слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, як суб`єкт, визначений у п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), на яку поширюється дія Закону, 27.08.2020 року отримала у подарунок грошові кошти на суму 248 159 грн., від громадянина ОСОБА_2 , який не є її близькою особою у розумінні ч. 1 ст. 1 Закону, чим порушила вимоги, встановлені в абз. 1 ч. 2 ст. 23 Закону, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-5 КУпАП. Так, ОСОБА_1 згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 11.11.2016 року №1273 о/с капітана поліції ОСОБА_1 призначено слідчим слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнивши з посади слідчого Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Отже, ОСОБА_1 як поліцейська (слідча), відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зокрема, положення ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції». Встановлено, що ОСОБА_1 під час обіймання посади слідчого слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, отримала у подарунок грошові кошти на суму 248159,00 грн. від громадянина ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме, інформацією, що зазначена у щорічній декларації, поданій за 2020 рік, ОСОБА_1 та у її повідомленні про суттєві зміни в майновому стані. Відповідно до відомостей з державного реєстру актів цивільного стану та листа Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.07.2021 року №53/309 (у частині отриманих пояснень від ОСОБА_1 ) ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_3 ) не є близькою особою у розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (є двоюрідним братом її чоловіка). Отже, ОСОБА_1 27.08.2020 року одержала грошові кошти не від її близької особи у розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» на суму 248 159 грн. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 року становить 2102 грн. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи слідчим слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, як суб`єкт, визначений у п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», 27.08.2020 року отримала подарунок грошові кошти у розмірі 248159 грн., що перевищує один прожитковий мінімум, встановлений для працездатної особи на 1 січня 2020 року, чим порушила вимоги абз. 1 ч.2 ст.23 Закону України «Про запобігання корупції», а саме, прийняла подарунок, вартість якого перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня того року, у якому прийнято подарунки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що з вказаним протоколом вона не погоджується та вважає, що в її діянні відсутні будь-які ознаки корупції та діянь, що не містять ознак корупції, але порушують встановленні Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. В обґрунтування своєї позиції пояснила суду, що в протоколі НАЗК зазначено, що вона, будучи слідчим СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, як суб`єкт, визначений у п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» вчинила правопорушення пов`язане з корупцією за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, у зв`язку з отриманням 27.08.2020 року подарунку у грошовій формі на суму 248159 гривень від громадянина ОСОБА_2 . Зазначений подарунок ОСОБА_1 було відображено у повідомленні про суттєві зміни в майновому стані від 31.08.2020 року та у щорічній декларації за 2020 рік від 27.03.2021 року. Проте, НАЗК, в свою чергу умисно не зазначає, що у повідомленні про суттєві зміни в майновому стані від 31.08.2020 року та у щорічній декларації за 2020 рік від 27.03.2021 року також подаровано ОСОБА_2 подарунок у вигляді 5/12 часток житлового будинку вартістю 224 913 гривні, та Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером № :01:035:0135 вартістю 23 246 гривень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані факти підтверджуються договорами дарування, які долучено до матеріалів судової справи. Вказані подарунки за вартістю є однаковими. В даному випадку не можливо було оформити договір купівлі-продажу вказаної частини будинку та земельної ділянки, оскільки інший власник частини будинку та земельної ділянки свого дозволу не надавала, а також вона має психічний розлад здоров`я. Опікунів у неї не має. З записів трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 з 01.09.2005 року прийнята на службу до органів внутрішніх справ та 06.11.2015 року звільнена з органів внутрішніх справ. З 07.11.2015 року прийнята на службу до поліції та 08.11.2021 року звільнена зі служби поліції. Посади які вона займала в трудовій книжці не зазначено. З 25.03.2015 року їй надано відповідно до ст. 17 Закону України «Про відпустки» оплачувану відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами. ІНФОРМАЦІЯ_2 Маріогло ОСОБА_4 народила сина. У зв`язку з викладеним, 29.07.2015 року їй надано відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки» додаткову неоплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. 04.06.2018 року відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки» надано соціальну неоплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 4-х річного віку. 04.06.2019 року відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки» надано соціальну неоплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 5-ти річного віку. 04.06.2020 року відповідно до ст. 25 Закону України «Про відпустки» надано соціальну неоплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 6-ти річного віку. З 25.03.2015 року по 03.06.2021 рік ОСОБА_1 безперервно перебувала у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, а також по догляду за дитиною. У відпустку вона вийшла 25.03.2015 року з посади слідчого Ізмаїльського МВ ГУ МВС України в Одеській області, тобто будучи віднесеною до суб`єкта правопорушення відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Національної поліції» від 10.11.2015 № 766-VIII, у пункті 1 частини першої статті 3 у підпункті «д» слова «органів внутрішніх справ» виключено. На роботу до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області вона вийшла 04.06.2021 року, проте обов`язки слідчого вона не виконувала. Ключ доступу до ЄРДР вона не отримувала та кримінальні провадження не розслідувала, оскільки необхідно було спочатку пройти спеціальну перевірку та здати тестування. У червні, пройшовши спеціальну перевірку, та серпні-вересні 2021 року, здавши тести на знання законодавства та інші тести вона ознайомилася з наказом про призначення на посаду слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області. Фактична дата ознайомлення з наказом 08.09.2021 року. ОСОБА_1 вважає, що в період з 10.11.2015 року по 08.09.2021 рік вона не була віднесена до суб`єктів правопорушення відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, як вбачається з листа Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області станом на 27.08.2020 року функціональні обов`язки, капітану поліції ОСОБА_1 розроблені не були. Також відсутні документи, відповідно до яких вона була ознайомлена з чинним антикорупційним законодавством. Наприкінці вересня вона вирішила звільнитися з поліції за власним бажанням, про що написала відповідний рапорт, та 08.11.2021 року вона була звільнена зі служби поліції за власним бажанням. Вказана спеціальна перевірка НАЗК проведена на підставі листа ГУНП в Одеській області № 9/881л від 27.05.2021 року. В листі НАЗК зазначено, що спеціальна перевірка проведена на підставі ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції», тобто стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто. У зв`язку з претендуванням ОСОБА_1 на зайняття посади в ГУНП в Одеській області НАЗК провело вказану перевірку. Зазначене свідчить, що будь-які посади в ГУНП з моменту його створення ОСОБА_1 фактично не займала, у зв`язку з чим, вказане ще раз підтверджує, що вона не була суб`єктом вказаного правопорушення. Крім того, обмеження щодо одержання подарунків особами, уповноваженими на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, встановлено положенням ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема: особам, зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб: 1) у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 2) якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи. НАЗК не доведено, що отриманий ОСОБА_1 у подарунок у грошовій формі пов`язаний зі здійсненням діяльності слідчого, або перебування ОСОБА_2 у її підпорядкуванні, оскільки вона з 25.03.2015 року по 03.06.2021 рік перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до п. 21 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого наказом НАЗК № 144/20 від 15.04.2020 року та п.19 Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого наказом НАЗК №26/21 від 29.01.2021 року, повторна повна перевірка проводиться в частині інформації, яка може бути перевірена і раніше не перевірялася та/або перевірка якої не була завершена. Повторна повна перевірка проводиться відповідно до всіх складових предмета повної перевірки. Повна перевірка повинна бути завершена у строк не більше ніж 120 календарних днів з дня початку строку перевірки, та може бути продовжена до 60 календарних днів. За фактом отримання ОСОБА_1 подарунку від ОСОБА_2 . НАЗК розпочало перевірку 06.09.2020 року, що підтверджується листом НАЗК № 31-02/46211/20 від 06.09.2020 року, яка повинна була бути завершена не пізніше 06.03.2021 року, однак НАЗК 07.06.2021 року по тому ж факту знову розпочинає перевірку відносно ОСОБА_1 , що підтверджується листом №49-01/4390/21 від 07.06.2021 року, що суперечить законодавству, оскільки повторна перевірка проводиться тільки в частині інформації, яка може бути перевірена і раніше не перевірялася та/або перевірка якої не була завершена. За результатами проведення перевірки як першої від 06.09.2020 року так і другої (повторної) від 07.06.2021 року, згідно розділу 3 п.1 Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, уповноважена особа, яка проводила перевірку повинна була скласти довідки про результати проведення перевірок. Дані довідки у матеріалах справи відсутні. Проте, вказані перевірки були завершені без складання протоколів відносно ОСОБА_1 , а з результатами перевірки її не ознайомлено. Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду про надання вказаних результатів перевірки НАЗК умисно не виконало. Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України від 27 жовтня 2020 року № 13-р/2020 (Справа № 1-24/2020(393/20)) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6-10-1, 12, 12-1 частини першої, частини другу - п`яту статті 12, частину другу статті 13, частину другу статті 13-1, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини другу, третю статті 52, статтю 65 Закону України „Про запобігання корупції від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII зі змінами; статтю 366-1 Кримінального кодексу України. У зв`язку з викладеним, судами було прийнято рішення про закриття кримінальних проваджень та протоколів про вчинення адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією. Крім того, НАЗК було також завершено всі перевірки, моніторинги та контролі за виконанням актів законодавства. Вказані факти офіційно підтвердив Голова НАЗК ОСОБА_5 на офіційному сайті НАЗК від 09.11.2020 року, зазначивши що через рішення Конституційного Суду України (КСУ) від 27.10.2020 року №?13-р/2020 Національне агентство з питань запобігання корупції (НАЗК) позбавлене можливості складати протоколи про адміністративні правопорушення, у тому числі стосовно порушення чиновниками встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків. Таким чином, складений протокол порушує вимоги законодавства передбачені ст. 58 Конституції України «Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи» та ст. 8 КУпАП «Чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення». Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. ОСОБА_1 вважає, що подарунок у грошовій формі на суму 248159 гривень від громадянина ОСОБА_2 отримано 27.08.2020 року, тобто до вищевказаного рішення Конституційного Суду України, а тому НАЗК склало відносно неї протокол безпідставно з порушенням Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, НАЗК не вірно зазначило місце отримання подарунку. В протоколі зазначено, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є слідчий відділ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27. Проте, 27.08.2020 року ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не перебували в приміщенні Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області. Вказане підтверджується журналом обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Ізмаїльського ВП за вказану дату. Також не зазначено кому та яку матеріальну шкоду заподіяно правопорушенням. Крім того, НАЗК порушило строки складання протоколу відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 запрошувалась прибути 01.12.2021 року та 09.12.2021 року до Національного агентства для забезпечення реалізації її прав, зокрема для ознайомлення з протоколом, надання пояснень та зауважень до його змісту, отримання другого примірника. Проте, протокол складене 09.12.2021 року, тобто після спливу строку передбаченого КУпАП. Крім того, в постанові Ізмаїльського міськрайонного суду від 22.12.2021 року (справа № 946/10830/21) зазначено також і інші грубі порушення КУпАП допущенні НАЗК, у зв`язку з чим вказаний протокол направлявся до НАЗК для належного оформлення. У даному випадку присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковою. Однак, в порушення наведених положень ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що її неприбуття до Національного агентства розцінюється, як її відмова від ознайомлення з протоколом, його підписання та отримання другого примірника, що свідчить про складання протоколу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були роз`яснені її права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням ч. 4 ст. 256 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 запрошувалась прибути 01.12.2021 року та 09.12.2021 року до Національного агентства для забезпечення реалізації її прав, зокрема для ознайомлення з протоколом, надання пояснень та зауважень до його змісту, отримання другого примірника. Також, до протоколу долучені листи з пропозицією ОСОБА_1 прибути протягом робочого дня 01.12.2021 року та 09.12.2021 року до Національного агентства, ознак жодних відомостей про те, що вона отримувала зазначені листи, зі змісту протоколу та з долучених до нього матеріалів не вбачається, у зв`язку з чим неприбуття ОСОБА_1 не може бути розцінено, як відмова від ознайомлення з протоколом та його підписання. За наявності зазначених порушень вимог чинного законодавства в частині складання протоколу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відповідно не роз`яснення їй прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, судом не може бути вирішено питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Такий висновок суду збігається з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 5 п. 24 його постанови № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судоми України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якої Пленум Верховного Суду України визнав правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Проте, НАЗК вказану постанову суду не виконало, та повторно направило до суду протокол, без усунення виявлених порушень. Таким чином, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог Закону. Також, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу закінчилися. Подарунок отримано 27.08.2020 року, про що зазначено 31.08.2020 року в повідомленні про суттєві зміни в майновому стані. Моніторинг, контроль та збір доказів за фактом можливого порушення дотримання обмежень щодо запобігання корупції НАЗК розпочало на підставі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані про що свідчить запит НАЗК від 06.09.2020 року за № 31-02/46211/20. Також НАЗК 07.06.2021 року за № 49-01/41390/21 завершило проведення спеціальної перевірки стосовно ОСОБА_1 щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік та надіслало результати до ГУНП в Одеській області. Проте, НАЗК протокол складено тільки 09.12.2021 року. Таким чином, оскільки достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-5 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, НАЗК суду не надало, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, то склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, в її діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Богдєв М.С. у судовому засіданні пояснив, що вина ОСОБА_1 доведена, тому просив визнати її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши прокурора, особу, стосовно якої складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Обов`язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, чи осіб, які є такими, на яких поширюється дія Закону, може визнаватися корупційною, якщо є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб: 1) у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 2) якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи. Особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 172-5 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на службу до органів внутрішніх справ 01.09.2005 року наказом №77 від 22.07.2005 року, 6.11.2011 року звільнена з органів внутрішніх справ наказом ГУМВС №1371 від 04.11.2015 року, 07.11.2015 року ОСОБА_1 , прийнята на службу до поліції наказом ГУНП №72 від 07.11.2015 року, що підтверджується відомостями трудової книжки (а.с.21-22).

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 11.11.2016 року №1273 о/с капітана поліції ОСОБА_1 призначено слідчим слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнивши з посади слідчого Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. (а.с. 44)

Як вбачається з довідки заступника начальника управління начальника ВКУКЗ ГУНП в Одеській області підполковника поліції Юрія Лускало, ОСОБА_1 з листопада 2016 року по грудень 2021 року перебувала на посаді слідчого слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. (а.с. 23-24)

Згідно листа Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області від 19.08.2022 року №65/9-вх4988 (а.с.192-193):

-наказом Головного управління Нацполіції в Одеській області від 07.12.2015 № 402 о/с, відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки», капітану поліції Маріогло К.І. (М-197099), слідчому Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, надано соціальну неоплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 07.11.2015 року по 03.06.2018 року. Підстава: рапорт ОСОБА_1 та свідоцтво про народження, видане відділом державної актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 06.06.2015 року;

-наказом Головного управління Нації поліції в Одеській області від 31.05.2018 № 788 о/с, відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки», капітану поліції Маріогло К.І. (0042535), слідчому слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, надано соціальну неоплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку, з 04.06.2018 року по 03.06.2019 року. Підстава: рапорт Маріогло К.І. від 23.04.2018 року та довідка № 175/25, видана КУ «Ізмаїльський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Одеської області 17.05.2018 року;

-наказом Головного управління Нацполіції в Одеській області від 31.05.2019 № 646 о/с, відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки», капітану поліції Маріогло К.І. (0042535), слідчому слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, надано соціальну неоплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею п`ятирічного віку, з 04.06.2019 року по 03.06.2020 року. Підстава: рапорт Маріогло К.І. від 24.05.2019 та довідка № 209/29, видана КНП «Ізмаїльський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Одеської області 16.05.2019 року;

-наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.05.2020 № 701 o/c, відповідно до ст. 25 Закону України «Про відпустки», капітану поліції Маріогло К.І. (0042535), слідчому слідчого відділу Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, надано соціальну неоплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, з 04 червня 2020 року по 03 червня 2021 року. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 26.05.2020 та довідка № 122/25, видана КНП «Ізмаїльський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ізмаїльської міської ради Одеської області 14.05.2020 року.

У зв`язку з чим, станом на 27.08.2020 року, функціональні обов`язки капітану поліції ОСОБА_1 розроблені не були. Також, відсутні документи, відповідно до яких остання була ознайомлена з чинним антикорупційним законодавством.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 05.11.2021 року № 1777 о/с, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», капітана поліції ОСОБА_6 (0042535), слідчого слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням), з 08.11.2021 року. Підстава: рапорт Маріогло К.І. від 27.09.2021 та подання начальника Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 28.09.2021 року. (а.с. 192-193)

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 року по 03.06.2021 року перебувала у відпусткахпо догляду за дитиною та до досягнення дитиною шестирічного віку, в зв`язку з чим не виконувала в цей період посадові обов`язки слідчого слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Відповідно до повідомлення від 31.08.2020 року про суттєві зміни в майновому стані та відповідно до щорічної декларації за 2020 рік від 27.03.2021 року ОСОБА_1 вказала про отримання подарунку 27.08.2020 року у грошовій формі на суму 248159 гривень від громадянина ОСОБА_2 та про те, що вона подарувала ОСОБА_2 5/12 часток житлового будинку вартістю 224 913 гривні, та Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером №:01:035:0135 вартістю 23 246,00 гривень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 220-222) Дані обставини також підтверджуються договорами дарування частки житлового будинку та частки земельної ділянки від 27.08.2020 року. (а.с. 223-228)

Частина 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» дає визначення, що подарунок - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають/одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової.

Статтею 23 вказаного Закону встановлено обмеження щодо одержання подарунків, а саме забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування або якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи.

Виходячи із диспозиції вищевказаної норми, з об`єктивної сторони правопорушення становлять діяння у вигляді одержання у власність речей або майнових прав з порушенням вимог вищезазначеного Закону. Зокрема, таке порушення матиме місце у разі одержання подарунку у зв`язку з виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування, тобто, обумовлюється службовим становищем одержувача, посадою, яку він обіймає.

Отже, щодо одержання подарунків особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в питанні неправомірності подарунків має бути доведений причинно-наслідковий зв`язок отримання публічним службовцем у власних інтересах подарунків.

Порушення ст. 172-5 КУпАП матиме місце у разі одержання подарунку у зв`язку з виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування, тобто обумовлюється використанням службового становища одержувачем, посадою, яку він обіймає. Пов`язаними із виконанням службових обов`язків є подарунки, що надаються як подяка за раніше вчинені службовцем дії (бездіяльність) або прийняті ним рішення на користь дарувальника або третіх осіб; або даруються в очікуванні заздалегідь необіцяного вчинення публічним службовцем дій (бездіяльності) або прийняття ним рішень на користь дарувальника чи третіх осіб.

З об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП становлять діяння у вигляді одержання у власність речей або майнових прав з порушенням вимог вищезазначеного Закону. Зокрема, таке порушення, матиме місце у разі одержання подарунку у зв`язку з виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування, тобто обумовлюється службовим становищем одержувача, посадою, яку він обіймає. Пов`язаними із виконанням службових обов`язків є подарунки, що надаються як подяка за раніше вчинені службовцем дії (бездіяльність) або прийняті ним рішення на користь дарувальника або третіх осіб; або даруються в очікуванні заздалегідь необіцяного вчинення публічним службовцем дій (бездіяльності) або прийняття ним рішень на користь дарувальника чи третіх осіб. Таким чином, для наявності корупційного правопорушення має бути встановлений зв`язок між виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування та одержанням подарунка.

Таким чином, для наявності корупційного правопорушення має бути встановлений зв`язок між виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування та одержанням подарунка. Якщо такий зв`язок у конкретному випадку не встановлено, відповідальність за ст. 172-5 КУпАП виключається.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог Закону. Не доведено, що ОСОБА_1 отримала подарунок від ОСОБА_2 у зв`язку із здійсненням нею діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколах, якими визначаються межі даного судового розгляду, суду не надано, винуватість особи у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, то склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, в її діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 9, ч. 1 ст. 172-5, ст.ст. 247 ч. 1, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 1, 3, 23 Закону України «Про запобігання корупції», суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлений протягом трьох днів.

Суддя: Т.П.Пащенко