Справа № 692/1050/22
Провадження № 3/692/759/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 635564 від 04.12.2022р., ОСОБА_1 04.12.2022р. о 03:00 год. в АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання своїх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Залишає дітей без нагляду самих вдома, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

У судове засідання 27.12.2022 р. ОСОБА_2 не прибула, натомість звернулась до суду з заявою вх. №3968/22-Вх від 27.12.2022р. про розгляд справи без її участі, де вказала що з матеріалами не згідна, витну у вчиненні правопорушення не визнає, просила закрити матеріали за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Справа розглянута справу без участі ОСОБА_2 відповідно до ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 635564 від 04.12.2022, ОСОБА_2 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання своїх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 04.12.2022р. о 03:00год. перебувала в стані алкогольного сп`яніння, також залишає дітей без нагляду.

На підтвердження вини ОСОБА_2 додано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, копію рапорту на ім?я начальника ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, зареєстрованого 04.12.2022р. за № 2916, письмові пояснення ОСОБА_3 від 04.12.2022р., копію протоколу про адміністративне правопорушення № 229340.

Інших доказів суду не надано.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Надані на розгляд суду матеріали не мають жодних відомостей, що достовірно підтверджують вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв за обставин, вказаних у протоколі серії ВАВ № 635564 від 04.12.2022, окрім того, огляд особи щодо перебування її у стані алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку не проводився, даний факт іншими доказами, окрім протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджується.

Повідомлення до служби 102, зафіксоване у рапорті поліцейського від 04.12.2022 зареєстроване за № 2916, стосувалось вчинення насильницьких дій ОСОБА_3 відносно дружини ОСОБА_2 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_2 постійно перебуває у п`яному стані, не слідкує за дітьми, веде аморальний спосіб життя, залишає дітей самих вдома. 04.12.2022р. поліцейські приїжджали на виклик щодо вчинення ним домашнього насильства та склали відносно нього тимчасовий заборонний припис, умови якого він порушив, повернувшись до будинку, на що дружина повторно викликала працівників поліції.

Згідно копії протоколу № 229340 (відомості про дату складення та серію протоколу відсутні), він складений відносно ОСОБА_3 за вчинення ним 04.12.2022р. о 02:48 год. в АДРЕСА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки порушив умови термінового заборонного припису.

Суд оцінює критично письмові пояснення ОСОБА_3 як такі, що достовірно не розкривають відомостей про обставини подій, що мали місце 04.12.2022р. о 03:00 год. в АДРЕСА_1 , містять оціночні судження ОСОБА_3 про ОСОБА_2 , суперечать іншими матеріалам справи, не відповідають фабулі адміністративного правопорушення та в більшій мірі стосуються обставин адміністративного правопорушення, вичиненого самим ОСОБА_3 , а також упереджено спрямовані на притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за нормами ст. 184 КУпАП.

Суд зазначає, що працівники поліції допустились помилки при фіксації даного адміністративного правопорушення, оскільки не опитали особу, яка викликала працівників поліції: ОСОБА_4 , не встановили інших свідків даної події. Матеріали справи жодним чином не свідчать про перебування дитини ОСОБА_2 без нагляду та у неналежних для життя і виховання умовах за обставин, вказаних у протоколі серії ВАВ № 635564 від 04.12.2022. З фабули протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_3 можна зрозуміти, що ОСОБА_3 має декількох дітей, однак невиконання батьківських обов`язків відносно інших дітей у вину ОСОБА_2 не ставиться. Більше того, надані матеріали достовірно не підтверджують того, що ОСОБА_2 взагалі має дітей.

Матеріалами справи жодним чином не доведено ухилення від виконання батьківських обов`язків шляхом частого перебування в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того сам факт перебування особи о 03:00 год. у себе вдома у стані сп`яніння, який до того ж не підтверджено належними і допустимими доказами, не є свідченням невиконання передбачених законодавством батьківських обов`язків.

Також матеріали справи жодним чином не свідчать про залишення дітей (без уточнення їх даних та обставин залишення) без нагляду самих вдома.

Таким чином, факт незабезпечення необхідних умов життя та виховання дітей шляхом перебування особи в стані алкогольного сп`яніння та факт залишення дітей без нагляду вдома, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшли свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплені належними доказами.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскількиматеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_2 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 184, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко