ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши матеріали, що надійшла з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 243474 від 13.11.2022, ОСОБА_1 о 13:10 год 13.11.2022 в м. Жмеринка, по вул. Асмолова керував автомобілем «САЗ3507», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до тесту № 3641 від 13.11.2022, результат позитивний 0,89 проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що того дня дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте не керував транспортним засобом, напртивагу чому подзвонив батьку, який є водієм з багаторічним стажем для того, щоб останній забрав автомобіль, і під час того як він очікував приїзду батька підійшли працівники поліції, попросили документи на автомобіль, а згодом запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник Полігас В.М. просив закрити провадження у справі за відсутності доказів, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що також підтверджується відео, доданим до матеріалів справи, на якому не зафіксовано рух авто під керуванням ОСОБА_1 , напртивагу чому на відео зафіксовано лише проходження ОСОБА_1 тесту на стан сп`яніння, а тому останній взагалі не мав би проходити такий огляд.

Свідок ОСОБА_2 (який залучений до справи поліцейським та зазначений в протоколі) в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 приходиться йому сином. Дійсно того дня він з сином приїхали в м. Жмеринку до його друга, йому стало погано, тому він відправився до лікарні, а син поїхав до свого друга. Після лікарні він відправився до сина, який був у свого друга, що б їхати до дому, при цьому він мав їхати за кермом (пред`явив суду посвідчення водія), адже син вживав спиртні напої. В подальшому коли він приїхав до сина, біля нього стояли працівники поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, та свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, суд доходить наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, є водій транспортного засобу, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, або водій транспортного засобу, який відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є та обставина, що особа має керувати транспортним засобом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей а також іншими документами. Докази мають бути одержані у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з відео, доданого до матеріалів справи, працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, в результаті чого пристрій показав позитивний результат. Обставин, що ОСОБА_1 керував автомобілем DVD-R диск не містить, що також стверджується показами свідка, наданими в судовому засіданні. Отже, у справі немає жодних доказів, що ОСОБА_1 керував автомобілем та/або порушив ПДР, а відповідно не зобов`язаний був на вимогу працівників поліції відповідно до встановленого порядку пройти огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, дослідивши матеріали справи та керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, приходжу висновку, оскільки судом не встановлено належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт керування ОСОБА_1 13.11.2022 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у чому він обвинувачується у протоколі, тому провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130 ст.ст. 7, 251, 252, 274, 280, 283, 284 КУпАП, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ