П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого трактористом машиністом ТОВ «Поліро-Агро», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

30 листопада 2021 року о 02 годині 03 хвилини, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Івана Кожедуба, 359 ж, керував транспортним засобом «Audi A4 », державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Біла Церква по вул. Василя Стуса, 41 в Білоцерківській міській лікарні № 4, висновок на стан сп`яніння № 286, результат 1.92 % проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом. 30.11.2022 року вживав пиво, а о 02 годині 00 хвилин він разом з кумом ОСОБА_2 їхали в кафе по холодець, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 . По дорозі додому, ОСОБА_4 помітив, що за ними їде службовий автомобіль працівників поліції та попросив його пересісти за кермо автомобіля, так як у нього в сім`ї проблеми і він не хоче проблем з працівниками поліції, нащо він погодився, бо пожалів кума. ОСОБА_4 зупинився вийшов з автомобіля, а він пересів за кермо автомобіля. Коли до них підійшли працівники поліції, то він перебував за кермом автомобіля. Працівники поліції повідомили причину зупинки, а саме: не горіла лампочка заднього виду, попросили надати документи та вийти з автомобіля. Він повідомив працівникам поліції, що не має при собі посвідчення водія, що документи залишив дома. Працівники поліції повідомили йому, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а також запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння і ОСОБА_5 , при цьому повідомили, що якщо вони не пройдуть огляд на стан сп`яніння, то заберуть автомобіль на штраф майданчик, нащо вони погодились та пройшли огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, після чого працівники поліції біля медичного закладу, а саме біля Білоцерківської міської лікарні № 4 склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що автомобілем не керував, що сів за кермо автомобіля після того, як ОСОБА_4 зупинив автомобіль. Крім того? працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу запропонували пройти огляд у медичному закладі. Також зазначив, що не повідомляв працівникам поліції, що не керував транспортним засобом.

Представник ОСОБА_1 адвокат Очеретяний О.Г. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання, зазначив, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У протоколі вказано, що «огляд на стан сп`яніння проведено у встановленому законом порядку», однак із викладеним не можливо погодитись, так як матеріали справи не містять жодних відомостей про проведення медичного огляду водія у порядку передбаченому ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а докази наявні у справі, навпаки спростовують факт проведення медичного огляду водія у порядку передбаченому чинним законодавством. Вважає, що працівники поліції зобов`язані були запропонувати та забезпечити проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу і тільки у випадку його відмови або його незгоди з результатами огляду, зобов`язані запропонувати пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. В матеріалах даної справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану будь-якого сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що з протоколу про адміністративне правопорушення (у якому не зазначено даних про свідків), із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (у якому зазначено, що «огляд проведений за допомогою (Білоцерківська міська лікарня № 4») та з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, що містяться в матеріалах справи вбачається, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у встановленому законом порядку не направляли його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, чим грубо порушили вимоги ст. 266 КУгіАП та Інструкції. Вважає, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУгіАП, відповідно до яких, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції ОСОБА_1 не було відсторонено я від керування транспортним засобом.

Крім того, зазначив що протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів медичного огляду № 286 від 30.11.2021 року не можуть бути визнані допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вказані докази отримані в результаті порушення законодавчо встановленого порядку проведення огляду водіїв на визначення стану алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що посвідчення водія забув дома. Працівники поліції повідомляють останньому, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, нащо останній погодився. Крім того, з відеозапису вбачається, що з ОСОБА_1 перебував пасажир, який повідомив, що їхав з ОСОБА_1 в кафе по холодець, що поверталися додому, намагався домовитися з працівниками поліції, запрошував працівників поліції на холодець, за що був попереджений про кримінальну відповідальність. Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що віз кума, що їхав туди, куди говорив кум. Працівники поліції доставили на службовому автомобілі ОСОБА_1 та його пасажира до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння. В медичному закладі, лікар повідомив, що огляд може пройти лише особа, яка перебувала за кермом, нащо пасажир повідомив, що не керував автомобілем, ОСОБА_1 повідомив, що він водій та пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Відеозаписом не зафіксовано, щоб ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що не перебував за кермом. Після проходження огляду на визначення стану сп`яніння, працівниками поліції було складено протокол про правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 та його представника адвоката Очеретяного О.Г., про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а пересів за кермо автомобіля після зупинки транспортного засобу, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що віз кума по холодець, що їхав куди говорив йому кум, про те, що він не керував транспортним засобом, працівникам поліції не повідомляв.

Твердження адвоката Очеретяного О.Г. про те, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння проведений з порушеннями ст. 266 КУпАП, а саме, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що не були запрошені свідки, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, не відсторонено від керування транспортним засобом, слід зазначити, що відповідно до ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В даному конкретному випадку застосовано технічні засоби відеозапису, які долуяені до матеріалів провадження. Як вбачається з переглянутого відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, жодних повідомлень, щодо проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу не надходило. Крім того з відеозапису не вбачається, щоб працівники поліції після проходження огляду на визначення стану сп`яніння, допустили ОСОБА_1 до керування транспортного засобу.

Також, суд звертає увагу, що захисник суперечить сам собі, оскільки вказує на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, разом з тим, посилається, що працівники поліції не відсторонили останнього від керування транспортним засобом.

Що стосується посилань сторони захисту на відсутність в матеріалах направлення на огляд водія транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, то вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ОСОБА_1 не відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, а пройшов його в медичному закладі, куди був направлений на огляд.

Твердження строни захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, спростовуються показаннями самого ОСОБА_1 даними в судовому засіданя, про те, що ввечері вживав пиво, а потім поїхали по холодець. Такі ж дані зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери поліцеського.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Судом було досліджено довідку надану адвокатом Очеретяним О.Г. про те, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «Поліро-Агро» на посаді тракторист-машиніст сільськогосподарських машин, то вона не спростовує обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не може бути підставою для закриття провадження у справі.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вислухавши позицію захисника - адвоката Очеретяного О.Г., дослідивши додані до протоколу докази, а саме: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30.11.2021 року, рапорт працівника поліції, копію постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, довідку ТОВ «Поліро-Агро», переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що факт перебування за кермом автомобіля та вживання на передодні пива, не заперечував в судовому засіданні і сам ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння спростовуються дослідженими судом доказами, а тому суд розцінює їх такими, що надані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко