Справа № 671/858/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 липня 2022 року м. Волочиськ

Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Андрущенко О.Ю., в присутності секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П., Хоптяра В.О. захисника адвоката Черевик С.С.,

розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

15.06.2022 року о 22 год. 50 хв. в Хмельницькому районі в смт. Наркевичі по вул. Заводській, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Пежо 309 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та проведення такого огляду в медичному закладі водій відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів додано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 167864 від 16.06.2022 року в якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , рапорт згідно якого надійшло повідомлення про те, що 15.06.2022 року близько 23 год. затримано п`яного водія, направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння та акт огляду на стан сп`яніння де вказано про відмову водія пройти такий огляд.

ОСОБА_1 під час розгляду справи вину не визнав та пояснив, що 15.06.2022 року в вечірній час він разом друзями та собакою на власному автомобілі Пежо приїхали в смт. Наркевичі. При цьому, за кермом перебував його знайомий ОСОБА_3 .. По приїзду між ними та відпочиваючими місцевим невідомими хлопцями стався конфлікт, в ході якого його знайомий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження і потім викликали працівників поліції. Зазначив, що коли під`їхали на автомобілі та зупинились, то водій ОСОБА_3 вийшов з автомобіля, а ОСОБА_1 однією рукою тиснув на педаль прискорення, так як, автомобіль мав несправності та міг заглохнути. Далі він пересів на місце водія де його і виявили свідки, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає покази свідків неправдивими, оскільки, останні намагаються йому помститися за конфлікт.

ОСОБА_1 визнав факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та наполягав на тому, що не керував транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив покази ОСОБА_1 щодо керування автомобілем особисто ним. Пояснив, що працівникам поліції він не повідомив про те, що водієм автомобіля був він так як злякався, оскільки не мав та не має прав на керування транспортними засобами.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 15.06.2022 року близько 22 год. він з друзями відпочивали в смт. Наркевичі та знаходились на вулиці коли почули сильний гул автомобіля. Далі побачили як автомобіль Пежо на великій швидкості проїхав повз них, розвернувся та поїхав в їхню сторону. Коли автомобіль зупинився поблизу, свідок разом з друзями одразу обступили автомобіль, відкрили водійські дверцята та побачили за кермом ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом. Далі між друзями свідка та компанією ОСОБА_1 стався конфлікт і вони викликали поліцію. До приїзду поліції ОСОБА_1 намагався сховати документи, а по приїзду поліції намагався утекти, однак, був зупинений друзями свідка. Додав, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , від зупинки автомобіля і до відкриття дверей автомобіля зі сторони водія пройшло декілька секунд, тому сумнівів в тому, що ОСОБА_1 є водієм у свідка немає. Будь-яких неприязних відносин з ОСОБА_1 у свідка немає.

Свідок ОСОБА_5 повністю підтвердив пояснення ОСОБА_2 та з впевненістю вказав на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала транспортним засобом.

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, слід зазначити наступне.

З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 незважаючи на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився від його проходження, що ним визнається під час розгляду справи.

З приводу тверджень порушника про те, що він не керував транспортним засобом суд виходить з наступного.

Так, покази ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та покази ОСОБА_2 , ОСОБА_5 є діаметрально протилежними. При цьому, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 щодо їх правдивості з огляду на наступне.

Зокрема, ОСОБА_1 під час розгляду справи зазначав, що за кермом перебував інший чоловік, який втік. В той же час після допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які вказали, що саме ОСОБА_1 вони побачили за кермом автомобіля після його зупинки, ОСОБА_1 дещо змінив свою версію та зазначив, що після зупинки автомобіля водій ОСОБА_3 вийшов з автомобіля, а він пересів на місце водія. При цьому, таких запитань свідкам ані ОСОБА_1 , ані захисник не задавали, а перевірити таке твердження суд не мав змоги, оскільки свідки після допиту зі згоди учасників покинули зал засідань.

Така поведінка ОСОБА_1 на переконання суду свідчить про намагання уникнути відповідальності.

Пояснення свідка ОСОБА_3 , який є товаришем ОСОБА_1 , є суперечливими і нелогічними, зокрема, після перегляду відеозапису на запитання чому він не повідомив працівникам поліції, що саме він був за кермом, а не ОСОБА_1 , надати обґрунтовану відповідь не зміг.

Крім того, з дослідженого відеозапису слідує, що спочатку в розмові зі свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та їх знайомими ОСОБА_1 не заперечує того, що саме він керував транспортним засобом та намагається довести, що не створював своєю їздою загрози дітям, однак, в подальшому по прибуттю працівників поліції змінив покази та почав заявляти, що не керував транспортним засобом.

Покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 узгоджуються з дослідженим відеозаписом, доводи ОСОБА_1 про намагання свідків його обмовити не підтверджені жодними доказами, свідки ствердно зазначили про відсутність жодних претензій до ОСОБА_1 та були попереджені про кримінальну відповідальність.

Дослідивши всі наявні в справі докази, приходжу до переконливого висновку про наявність достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, застосування відносно нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік є неможливим.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Платiжнi реквiзити для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

Отримувач коштівГУК у Хмельниц.обл./Хмел.обл./21081300
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37971775
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувачаUA0022653
Код класифікації доходів бюджету21081300
Призначення платежуАдміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова набрала законної сили _______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання до ________________

Суддя