Справа № 752/5782/22 Головуючий в суді І інстанції - Хоменко В.С.
Провадження № 33/824/2658/2022 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Папазової Г. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 31січня 2022 року о 11 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Васильківська, 49, ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 49, керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку, водій відмовився, що зафіксовано на нагрудні камери 472097, 472265. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнутоз ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Папазова Г.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Папазова Г.А. зазначає, що суд першої інстанції в основу вини ОСОБА_1 поклав лише протокол про адміністративне правопорушення, який є єдиним документом у справі. Будь-яких інших письмових доказів матеріали справи не містять. Однак, сам лише протокол,на переконання захисника, не може бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи містять розписку невстановленої особи, на якій відсутній навіть місяць, і в ній відсутні будь які фактичні дані щодо обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та ця обставина жодним чином не підтверджує вину ОСОБА_1 , зокрема відмову пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, вищезазначеною розпискою ОСОБА_2 , нібито підтверджується залишення авто на зберіганні по вул. Європейській, 24 у м. Вишневому, що знаходиться в значній віддаленості від Васильківської, 49 у м. Києві.

Апелянт звертає увагу суду, що через півгодини такий саме протокол складено й на ОСОБА_2 , який 18 серпня 2022 року розглянуто Голосіївським районним судом м. Києва та провадження за яким було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Наголошує на тому, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена саме за керування в стані наркотичного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду саме у встановленому законом порядку.

Зауважує, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, не надав оцінку всім доводам захисника, послався на відеозаписи з бодікамер, які відсутні в матеріалах справи та без жодного доказу визнав особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутнє направлення до уповноваженого закладу охорони здоров`я на відповідний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення сп`яніння, яке мало би бути вручене ОСОБА_1 .

Крім того, розписка, яка нібито підписана ОСОБА_2 та міститься в матеріалах справи, на яку суд першої інстанції послався як на доказ вини ОСОБА_1 , є сфальсифікованою, оскільки підпис не належить ОСОБА_2 та на ній відсутня дата та час складання, і сам орган поліції в своїй довідці чітко зазначив, що інших доказів щодо ОСОБА_1 , окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не має.

В додатковий поясненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Папазова Г.А. зазначає, що серед доводів, викладених у апеляційній скарзі, зазначається про відсутність відеозапису.

У довідці від 16 травня 2022 року, копія якої направлено до апеляційного суду, виданої департаментом патрульної поліції, зазначено про обмеження доступу до серверу внаслідок введення воєнного стану. Однак, дана інформація не відповідає дійсності, що підтверджується отриманою відповіддю Департаменту патрульної поліції у м. Києві на поданий адвокатський запит. Так, з відповіді вбачається, що обмеження доступу внаслідок оголошення воєнного стану в управлінні патрульної поліції не було. Таким чином, на переконання захисника, долучена довідка до матеріалів справи містить завідомо неправдиву інформацію.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 та його захисника -адвоката Папазової Г. А., які підтримали подану апеляційну скаргу з додатковими поясненнями, в повному обсязі та просили її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, з огляду на положення ст. 252 КУпАП про те, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, остаточне судове рішення в справі про адміністративне правопорушення повинно містити мотиви його прийняття з розкриттям змісту доказів, які доводять чи спростовують обставини, які мають значення по справі.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, є передчасними, невмотивованим і не підтверджується доказами.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженою наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №206118 від 31 січня 2022 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку, водій відмовився

Досліджуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , було встановлено відсутність відеозапису, на якому було б зафіксовано порядок процедури пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №206118 від 31 січня 2022 року зазначено, що додатком до нього є відеозапис з бодікамери 472097, 472265.

Однак, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна довідка інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП Голоколосова Є., згідно з якою через обмежені строки зберігання, відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вказаного адміністративного правопорушення не збереглись.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, свідки або поняті, які б підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на пропозицію працівників поліції, не залучались.

Вказана обставина вказує на те, що при складанні та оформлені адміністративних матеріалів вимог КУпАП та Інструкції дотримано не було.

Зазначене свідчить про те, що достовірних, належних і допустимих доказів відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до справи не приєднано.

З урахуванням викладеного, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять доказів, які б вказували на те, що йому взагалі пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння і що він від такого огляду відмовився.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, не можна вважати, що обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 206118 від 31 січня 2022 року, підтверджуються наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, доказами, у зв`язку з чим можна прийти до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не встановлений склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на норми чинного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, апеляційний суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко