ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Русєвої А.С., за участю секретаря судового засідання Романюка П.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 16.10.2021 року о 00 год. 23 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольська, 30, керував автомобілем «Кіа», державні номерні знаки НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на портативну відеокамеру № 1303, порушивши п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Так, з метою повідомлення особи про час і місце розгляду справи, а також дотримання строків розгляду справи, на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/gromadyanam/csz/ були розміщені відомості про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Крім того, судом направлялись смс-повідомлення на мобільний номер телефону ОСОБА_1 , які доставлені на його номер телефону, який вказаний ним в протоколі про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду на адресу, яка зазначена протоколі про адміністративне правопорушення, однак до довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення ОСОБА_1 не вручене у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

При цьому, захисником притягуваного ОСОБА_2 та самим притягуваним неодноразово були заявлені клопотання про перенесення розгляду справи, що свідчить про їх обізнаність про судовий розгляд справи, дати, час та місце його проведення.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Суд визнає заяви сторони захисту про відкладення судового розгляду справи необґрунтованими та такими, що свідчать про зловживання правом на подання таких заяв з метою затягування строків розгляду справи. При цьому, суд приймає до уваги, що приводом подання таких заяв було оголошення воєнного стану на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, однак зважаючи на те, що протягом останнього часу на території м. Одеси обстановка є більш менш спокійною та обстріли міста не мали місця, а також на те, що крім зазначення про оголошення в Україні воєнного стану, сторона захисту інших поважних причин неявки до суду (мобілізація, укладення контракту про військову службу, тощо) в поданих заявах не вказувала, суд визнає неявку у судове засідання сторони захисту без поважних причин.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважних причин своєї неявки.

В судовому засіданні, яке відбулось 14.02.2022 року притягуваний відмовився від дачі суду показів на підставі наданого йому такого права положеннями ст.63 Конституції України. При цьому, притягуваний 23.11.2022 року надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що не відмовлявся пройти медичний огляд на стан сп`яніння, однак на пропозицію поліцейського пройти огляд на приладі «Драгер» та у закладі охорони здоров`я відмовився, оскільки згідно вимог п.2.5 ПДР та іншого законодавства не зобов`язаний цього робити.

Захисник притягуваного в судовому засіданні зазначив про чисельні порушення, допущені поліцейськими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим вважав, що протокол про адміністративне правопорушення підлягає поверненню для належного його оформлення, про що захисником було подане відповідне письмове клопотання. Крім того, захисник звернувся до суду з клопотанням, в якому просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в обґрунтування якого зазначив, що протокол складений з порушенням ст.256 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши сторону захисту, дослідив наявні у справі докази, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані обставини справи підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 16.10.2021 року о 00 год. 23 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольська, 30, керував автомобілем «Кіа», державні номерні знаки НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився, відеозаписом з місця події та письмовими доказами, долученими до матеріалів справи.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 16.10.2021 року о 00 год. 23 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольська, 30, керував автомобілем «Кіа», державні номерні знаки НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на портативну відеокамеру № 1303.

За змістом ч.1 ст.266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: запах алкоголю з порожнини рота, який і був виявлений поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставою для проведення його огляду.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження такого огляду відмовився.

Крім того, з відеозапису, дослідженому у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем, була виконана зупинка автомобіля, виявлено ознаки стану сп`яніння. Далі сам ОСОБА_1 не заперечує свого стану сп`яніння, обґрунтовуючи це тяжким емоційним та матеріальним станом. Далі ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, йому було роз`яснено його права.

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Позиція притягуваного щодо не визнання ним винуватості, яка побудована лише на тому що в протоколі не зазначено, що він відмовився від проходження саме медичного огляду, розцінюється судом як така, що має за мету ухилитись від адміністративної відповідальності. Порушення права мати захисника при складанні протоколу, про що зазначає притягуваний, суд також не бере до уваги, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейські надали притягуваному можливість зв`язатись з захисником, однак прибуття захисника на місце події не відбулось з причин, що не залежали від волі поліцейських, про що також зазначив ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях. Більш того, суд наголошує, що право ОСОБА_1 мати захисника повністю було компенсовано у суді.

Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 496 грн. 20 копійок.

У зв`язку із встановленням судом винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, клопотання захисника притягуваного про закриття провадження по справі задоволенню не підлягає. Так само не підлягає задоволенню клопотання захисника про повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення органу, який його склав, з огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали провадження складені у відповідності до положень ст.256 КУпАП і не містять у собі таких суттєвих процесуальних порушень, які слугували підставою для повернення для їх належного оформлення.

Керуючись ст.ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

У задоволенні клопотань захисника Білик В.С. відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/21303/21

Номер провадження №3/522/3825/22

Головуючий суддя Русєва А.С.