Провадження № 3/761/257/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, т.в.о. заступника голови Державної інспекції Архітектури та містобудування України, який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.09.2021 № 2805/26-15-04-15-22 гр. ОСОБА_1 , обіймаючи посаду керівника Державного агентства резерву України, порушив п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК), що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у декларації з ПДВ за липень 2021 року на суму 73 646 грн.

На думку особи, яка склала протокол, вказаними діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 своєї вини не визнав, зазначивши, що з актом камеральної податкової перевірки та винесеним на його підставі повідомленням-рішенням не згоден, у зв`язку з цим Державне агентство резерву України звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування висновку і податкового повідомлення-рішення. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2021 відкрите провадження у справі за вказаним позовом. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі через відсутність у його діях складу інкримінованого правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 27.09.2021 № 2805/26-15-04-15-22, Акт про результати камеральної перевірки Державного агентства резерву України від 16.09.2021 № 69911/35/26-15-04-15-18/ НОМЕР_2 , долучені гр. ОСОБА_1 документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає, зокрема, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково зазначаються суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати серед іншого, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положеннями ст.251, 252 КУпАП регламентовано, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз наведених вище положень КУпАП свідчить, що наданими судді матеріалами має бути підтверджений факт вчинення адміністративного проступку, наявність у діях зазначеної у протоколі особі складу такого правопорушення та причинно-наслідковий зв`язок між діями особи та наслідками.

Частина 1 статті 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність бухгалтерського обліку або за порушення порядку його ведення.

Відповідно до матеріалів справи на підставі Акту камеральної податкової перевірки від 16.09.2021 № 69911/35/26-15-04-15-18/37472392 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно керівника вказаного агентства ОСОБА_1 за ч.1 ст.1631 КУпАП.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкриміноване порушення п. 198.6 п. ст. 198 ПК, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у декларації з ПДВ за липень 2021 року на суму 73 646 грн.

Згідно з наданими суду матеріалами єдиним доказом порушення керівником Державного агентства резерву України порядку ведення бухгалтерського обліку є акт перевірки від 16.09.2021.

Водночас, відповідно до п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 ПК на підставі Акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, а за наявності заперечень до акту перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання письмової відповіді платнику податків.

З рішень Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 (справа № 9901/152/18), 22.03.2018 (справа № 800/559/17), 03.04.2018 ( справа № 9901/152/18) вбачається, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжуючи, не змінюючи та не звужуючи при цьому права особи.

Таким чином, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

З наведеного витікає, що акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, оскільки у силу положень ПК юридичним рішенням податкового органу про порушення суб`єктом оподаткування порядку ведення податкового обліку є повідомлення-рішення.

У той же час з наданих гр. ОСОБА_1 пояснень вбачається, що складене за наслідками податкової перевірки повідомлення-рішення оскаржене до Окружного адміністративного суду м. Києва, рішенням зазначеного суду від 24.11.2021 провадження у справі за позовом Державного агентства резерву України до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування висновку і податкового повідомлення-рішення відкрите.

Викладене свідчить про відсутність діючого юридичного рішення податкового органу про наявність у діях посадових осіб Державного агентства резерву України ознак порушення порядку ведення податкового обліку.

Таким чином, контролюючим органом на порушення вимог податкового законодавства, подано до суду матеріали про притягнення керівника Державного агентства резерву України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, ще до визнання Окружним адміністративним судом м. Києва повідомлення-рішення законним та обґрунтованим.

Крім того, суддя звертає увагу, що на порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне порушення відсутня суть вчиненого адміністративного проступку, оскільки наведений лише перелік норм податкового законодавства та не вказано, які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП допущені ОСОБА_1 та призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) - є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Отже, з моменту ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини(далі ЄСПЛ)

Відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які відображені у справах «Гурепка проти України» та «Корнєв і Карпенко проти України», адміністративне правопорушення вважається по суті, кримінальним.

У зв`язку з цим, розгляд таких справ вимагає забезпечення всіх гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, права на справедливість судового розгляду; публічність розгляду справ.

У справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення недопустимо уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

З наведеного витікає, що суд уповноважений досліджувати виключно матеріали, які надані йому відповідним органом, тобто протокол та долучені до нього документи, на підставі чого має дійти висновку про наявність або відсутність у діях особи зазначеного у протоколі правопорушення.

Вихід за межі складеного уповноваженим органом протоколу, зокрема його доповнення у частині самостійного формулювання диспозиції інкримінованого правопорушення, свідчить про перевищення судом своїх повноважень,чим порушуються положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З викладеного вище вбачається, що матеріали справи не містять доказів та належного обґрунтування об`єктивної сторони правопорушення, та спрямовані до суду до фактичного винесення податковим органом юридичного рішення за наслідками проведеної перевірки та результатів перевірки законності такого рішення Окружним адміністративним судом м. Києва.

За положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь.

Зазначене свідчить про недоведеність складу адміністративного проступку у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 247, 256, 278, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити через відсутність у його діях складу цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч