19.12.2022 227/1685/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

відповідно до протоколу серії ААД № 448010 від 05.12.2022 року, водій ОСОБА_1 05.12.2022 року о 10 год. 30 хв. на автодорозі блок-пост с. Ганнівка, керував автомобілем ЗАЗ-DAEWOO Т13110 д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук, невнятна мова). Від продуття газоаналізатора Драгер-6810 та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився, у присутності двох свідків. Від керування ТЗ відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним станом, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою.

Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв, тому, на підставі ст. 268 КУпАП, справу розглянуто без його участі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Справа «Пономарьов проти України» (заява 3236/03, рішення від 03.04.2008).

Дослідивши матеріали справи, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як особи, яка керує транспортним засобом підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 448010 (а.с.1);

- направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.3);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05.12.2022 року (а.с.2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 05.12.2022 року (а.с.4) та ОСОБА_3 від 05.12.2022 року (а.с.5), в яких зазначено, що ОСОБА_1 в їх присутності підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв та в подальшому керування транспортним засобом, продувати газоаналізатор драгер та проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.12.2022 року (а.с.6), в яких підтверджено факт вживання останнім пива, в якій кількості не пам`ятає, в подальшому керування транспортним засобом, від продуття газоаналізатору та пройти медичний огляд в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків (а.с.6);

- CD-диском, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 під відеозапис зазначив, що вживав алкогольні напої, після чого керував транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

З копії постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2022 року вбачається, що на ОСОБА_1 25 листопада 2022 року накладено адміністративне стягнення за вчинення 25 липня 2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанова набула законної сили 06 грудня 2022 року (а.с.14-16).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії, а саме Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція). Відповідно п. 3 розділу І Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Крім того, відповідно до статті 35 КУпАП повторним визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Разом із тим, у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , відповідно до постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області накладено 25 листопада 2022 року і постанова набрала законної сили лише 06 грудня 2022 року, тобто після складання 05.12.2022 року протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі, а тому відсутні докази повторного, протягом року, вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, сукупністю наведених та проаналізованих доказів в судовому засіданні доведено, що водій ОСОБА_1 05 грудня 2022 керував автомобілем ЗАЗ-DAEWOO Т13110 д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук, невнятна мова) та від продуття газоаналізатора Драгер-6810 та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 130, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 вданий 03 червня 2019 року, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який повинен бути сплачений за реквізитами: отримувач Донецьке ГУК/Донецька область/21081300, код отримувача (ЕДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0005001, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 вданий 03 червня 2019 року, на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 00 копійок за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Любчик

19.12.22