Справа № 132/2346/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р. року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого помічником-консультантом народного депутата України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №626991 від 27.09.2022 р., 27.09.2022 близько 20:00 год в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 посварився із своєю дружиною ОСОБА_2 в ході чого ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення заперечив, вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, пояснив, що дійсно 27.09.2022 ввечері між ним і дружиною відбулася сварка, однак причин її виникнення та хто був ініціатором цьому, вже не пам`ятає. Письмові пояснення дружини, які додані до протоколу, не відповідають дійсності, оскільки ніякої фізичної сили до останньої він не застосовував. Працівників поліції викликала сестра дружини, яка прийшла до них додому вже після закінчення сварки, очевидцем якої вона не була. Протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складався, а про терміновий заборонний припис чує вперше, оскільки про його винесення йому ніхто не говорив та на підпис не надавав. На даний час вони з дружиною проживають в злагоді. Небажання дружини прийти в судове засідання пояснити не може.

На неодноразові виклики ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлася, натомість подавала заяви про розгляд справи у її відсутності. При цьому, у вказаних заявах відсутні відомості про те, що заявниця підтверджує раніше надані письмові пояснення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці події. Така процесуальна поведінка ОСОБА_2 позбавила суд можливості отримати її пояснення щодо обставин події безпосередньо в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя дійшла наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом адміністративного проступку відповідальність за яке передбачена ст. 173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 цього Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №626991 від 27.09.2022 р., 27.09.2022 близько 20:00 год в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 посварився із своєю дружиною ОСОБА_2 в ході чого ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано такі докази: заяву ОСОБА_2 оформлену протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.09.2022 зареєстрованого в ЄО за №4620; письмове пояснення ОСОБА_2 ; терміновий заборонний припис від 27.09.2022 строком дії на 10 діб відносно кривдника ОСОБА_1 . Жодного іншого доказу відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області суду не надано.

Відповідно відомостей викладених в заяві ОСОБА_2 , оформленій протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.09.2022 встановлено, що у ній остання просить вжити заходів до свого чоловіка ОСОБА_1 , який, перебуваючи вдома, вчинив сімейну сварку під час якої вдарив заявницю по голові, виражався словами нецензурної лайки.

У доданому до протоколу про адміністративне правопорушення письмовому поясненні ОСОБА_2 зазначала, що 27.09.2022 після повернення з роботи її чоловік ОСОБА_1 вчинив сімейне насильство. Під час сварки виражався словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, вдарив по голові.

Разом з тим, на підставі вказаних письмових пояснень та заяви ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою, не можна дійти до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Інших об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Свідки, уповноваженою особою, яка склала адміністративний протокол, не залучались, їхні пояснення в матеріалах справи відсутні, хоча в протоколі про адміністративне зазначено, що свідками події були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд не приймає як доказ терміновий заборонний припис серії АА №097652 від 27.09.2022 строком дії на 10 діб відносно кривдника ОСОБА_1 з огляду на таке.

Відповідно до п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Процедура винесення термінового заборонного припису визначена затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України №654 від 01.08.2018 року Порядком винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (далі - Порядок №654).

Так, відповідно до п.п.6-9 Порядку №654, терміновий заборонний припис стосовно кривдника (додаток 1) складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.

Усі реквізити припису заповнюються державною мовою, розбірливим почерком, чорнилом чорного або синього кольору.

Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до припису, а також унесення додаткових записів після того, як припис підписано постраждалою особою (її представником), свідком (ами) (за наявності) та кривдником.

У разі допущення порушень при оформленні припису його заповнений бланк вважається зіпсованим.

Припис складається в одному примірнику з утворенням двох копій через самокопіювальний папір. Оригінал припису вручається кривднику під підпис, перша копія - постраждалій особі або її представнику, друга копія залишається у працівника уповноваженого підрозділу поліції.

У матеріалах справи наявні оригінал та копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 097652 від 27.09.2022 року, причому їх зміст різниться між собою, оскільки в копії зазначені такі застосовані до ОСОБА_1 забороннні заходи, як то: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, тоді як в оригіналі - лише два з них, вказані відповідно у вищезазначених пунктах 1 і 3.

Крім того, в порушення п.10 цього ж Порядку №654, відсутні підписи потерпілої особи ОСОБА_2 про отримання копії термінового заборонного припису, а також підпису останньої та працівника поліції про відмову кривдника ОСОБА_1 від отримання оригіналу припису.

За таких обставин, враховуючи імперативні приписи п.п.8, 10 Порядку №654, слідує висновок, що у разі допущення порушень при оформленні термінового заборонного припису його заповнений бланк вважається зіпсованим, а отже недійсним з підстав неналежного оформлення.

Таким чином, в підтвердження винуватості особи яка притягається до адміністративної відповідальності надано лише протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 ..

Разом з тим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема доказів, що ОСОБА_1 застосовував до ОСОБА_2 домашнє насильство та вчинив будь-які умисні дії фізичного, психологічного чи економічного спрямування з метою нанести їй моральну шкоду, шкоду її фізичному чи психічному здоров`ю.

Таких доказів не здобуто судом й під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ст. 247, ст.ст.173-2, 245,251,252,283-285,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Ставнійчук