запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/621/22Головуючий у 1-й інстанції Звєздова Н.С.
Єдиний унікальний №336/3130/22Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 07.07.2022 року о 21 год. 15 хв. по вул.Копьонкіна, буд.50 в м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення посилаючись на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не роз`яснювались права, на відеозаписі немає факту складання протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції йому не вручалось.

Свідків не зазначено в протоколі, відеозапис не містить доказів перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, поліцейські не залучили свідків, а також не надали суду повний відеозапис.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №143044 від 07.07.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці та зазначено, що огляд за допомогою Alcotest Drager 6820 не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від такого проходження;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.07.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 07.07.2022 року о 21 год. 20 хв. направлявся на огляд в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, проте огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду за допомогою Alcotest Drager 6820 на місці зупинки та в медичному закладі.

На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що на 3 хв. 27 сек. на запитання поліцейського «Чи будете ви проходити медичний огляд» водій ОСОБА_1 відповів «Я пьяный, проходить ничего не буду»; на 3 хв. 52 сек. водій знову зазначає «Я пьяный». На 4хв. поліцейський зазначив, що відносно нього буде складений протокол. Жодних заперечень ОСОБА_1 стосовно керування ним транспортним засобом не зазначив. Окрім того, на 6 хв. свідки події сусіди зазначили поліцейському, що вже не вперше бачать як водій ОСОБА_1 сідає за кермо в стані алкогольного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки відповідно до дослідженого відеозапису, який міститься на CD-диску на якому зафіксовані події, які відбувалися 07.07.2022 року о 21 год. 15 хв. в м.Запоріжжя, Шевченківський район, вул.Копьонкіна, буд.50, був зупинений автомобіль ВАЗ 2105, реєстраційний номер, НОМЕР_1 , з якого можна зробити висновок, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом вище зазначеного автомобіля, поліцейськими було запропоновано останньому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився. Окрім того, жодного разу ОСОБА_1 не заперечив факту керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом.

Заперечуючи проти протоколу, ОСОБА_1 зазначив, що були відсутні свідки відмови від проходження обстеження.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування таких засобів. Такі ж правила діють і в разі відмови водія від проходження такого огляду.

Таким чином, оскільки відмова ОСОБА_1 від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована технічним засобом відеозапису, присутність свідків була непотрібна.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що відповідає обстановці; п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водію було обґрунтовано запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження якого водій відмовився в порушення п. 2.5 ПДР України. Вищезазначена обставина підтверджується відеозаписом із бодікамери поліцейського, де зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Долученим до матеріалів провадження відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження ним медичного огляду на стан сп`яніння.

Заперечення ОСОБА_1 про те, що на відеозаписові немає факту складання протоколу про адміністративне правопорушення не впливають на висновки суду і не є підставою для визнання протоколу недійсним.

Що стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху мав обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже відмова від проходження огляду може бути виражена й у пасивній формі шляхом ухилення від виконання цього обов`язку, що випливає із змісту п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, на який посилається апелянт.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2022 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/3130/22