КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №379/230/2022 Головуючий у І інстанції - Зінкін В.І.
апеляційне провадження №33/824/1293/2022 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Поліщука Романа Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 09 березня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №232774 від 07 березня 2022 року, цього ж дня 07 березня 2022 року о 17 год. 00 хв. по вул. Центральна в с. Красюки Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Таращанського районного суду Київської області від 09 березня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Поліщук Р.А. , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що долучені письмові пояснення свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають вимогам допустимості доказів.

З пояснень свідків неможливо встановити чи були у співробітників патрульної поліції обґрунтовані підстави для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Звертає також увагу на те, що свідки у судове засідання не викликалися, не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім цього, в матеріалах справи та самому протоколі відсутні будь-які відомості про причину зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та чи дійсно він керував в той день транспортним засобом марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 .

Звертає увагу і на ту обставину, що суд першої інстанції при винесенні постанови не дослідив в повному обсязі протокол серії ААБ №232774 від 07 березня 2022 року, зокрема суд не звернув уваги на ту обставину, що у фабулі адміністративного правопорушення взагалі не зазначено ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що давали би підстави поліцейському пропонувати водієві пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння 07 березня 2022 року.

Поряд з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які дані з нагрудної камери патрульного поліцейського, від зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 до складання протоколу серії ААБ №232774 від 07 березня 2022 року з 17:00 до 18:00 год.

Апелянт просить також поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Таращанського районного суду Київської області від 07 березня 2022 року, посилаючись на те, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Так, в період дії військового стану на території Київської області неодноразово вводилася комендантська година, в тому числі на декілька діб, що позбавило можливості ОСОБА_1 вчасно подати апеляційну скаргу, оскільки останній є особою, яка була змушена вимушено переїхати з с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області, де безпосередньо проходили бойові дії.

Так як ОСОБА_1 не мешканець Таращанської ОТГ, він не мав можливості вільно реалізувати своє право на справедливий професійний захист, в тому числі і в суді.

Введення військового стану обмежило можливість ОСОБА_1 на належну реалізацію права на справедливий судовий захист, в тому числі і на оскарження постанови суду до вищої інстанції.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити Поліщуку Р.А. , який діє в інтересах ОСОБА_1 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Вивчивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №232774 від 07 березня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 07 березня 2022 року о 17 год. 00 хв. по вул. Центральна в с. Красюки Київської області, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 своїми діями порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- у поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, від такого відмовився;

- у поясненнях ОСОБА_1 , який зазначив, що 07 березня 2022 року він знаходився у с. Насташка та близько 17 год. 00 хв. він на своєму автомобілі Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 виїхав до лісу де випив «чекушку» горілки марки «Козацька Рада». В подальшому, він був зупинений територіальною обороною с. Красюки, яка і викликала поліцію, оскільки вважала його таким, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції, які прибули на виклик запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан сп`яніння на місці зупинки або ж проїхати до медичного закладу, на що останній відмовився.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП також підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 07 березня 2022 року, підписаного ОСОБА_1 .

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, таким, що відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Таращанського районного суду Київської області від 09 березня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга Поліщука Р.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання Поліщука Романа Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Поліщуку Роману Анатолійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Таращанського районного суду Київської області від 09 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу Поліщука Романа Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 09 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько