Справа № 758/363/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

20 травня 2022 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Павленко О. О. , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2022 року о 14 год. 06 хв. ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, керував автомобілем "Дачіа" д.н. НОМЕР_1 на пр-т Свободи, 2 в м. Києві.

Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, яка на протязі року двічі піддавалась адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, доведена повністю та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) в якому особисто ОСОБА_1 зазначено, "є справи, тому відмовляюсь".

Відеозаписом з нагрудної камери, відповідно до якого працівник поліції, пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, що при накладенні стягнення враховується особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, позбавлення права керування з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, оскільки саме такі вид адміністративних стягнень, передбачені санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, на думку суду, зможуть виховати правопорушника та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Окрім цього, оскільки суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст. ст. 40-1, ч. 3 ст. 130, 291, 294, 307, 308 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя О. О. Павленко