Справа № 359/7375/22
Провадження № 3/359/3838/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2022 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 243729 від 29.09.2022 року, в м. Бориспіль Київської області по вул. Київський шлях, 85, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в КНП «БЛІЛ», висновок лікаря 595, чим останній порушив п. 2.9 а) ПДР України, у зв`язку з чим його дії були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав клопотання та показав, що винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення не визнає, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням вимог чинного законодавства тому, що огляд проводив працівник поліції на стійці рецепції, який його доставив, а не лікарем закладу охорони здоров`я. Також повідомив, що прохав пройти огляд за допомогою здачі біологічної речовини крові, однак працівники поліції відмовили, мотивуючи це тим, що це не передбачено чинним законодавством. Крім того йому не зазначили, який результат огляду, а саме скільки проміле, ні в висновку, ні в направленні, ні в самому протоколі не вказано скільки проміле алкоголю за результатами проведеного технічним приладом. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, а суд не вправі самостійно збирати докази, просив розглянути дану справу на підставі тих матеріалів, які подані. Лікарем не вказані відомості щодо вмісту алкоголю в крові, оскільки аналіз крові не відбирали. Також в матеріалах справи відсутні свідоцтво та акт повірки технічного приладу, яким ніби то проводили огляд.

Заслухавши думку особи, яка притягується до відповідальності, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знаходить свого підтвердження, а провадження у справі підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа, яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ч.1 ст. 8КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, діючого в час і по місцю здійснення правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, а також іншими документами та показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП серед іншого передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затв. Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція).

За змістом ст. 266 КупАП та вимог вищевказаної Інструкції, проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я здійснюється не поліцейським, а відповідним лікарем. На поліцейського у цьому випадку покладені лише обов`язок забезпечення доставки осіб до лікаря найближчого закладу охорони здоров`я, а також обов`язок бути присутнім під час медичного огляду. З метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в особи саме лікар повинен встановити обстежувану особу, ознайомитися з її документами, потім оглянути особу, оцінити зовнішній вигляд, її поведінку, перевірити стан свідомості та мовну здатність, встановити вегетативно-судинні реакції, дихання, визначити пульс, виміряти артеріальний тиск, перевірити зіниці та рухову сферу, міміку, ходу, а також провести необхідні лабораторні дослідження. При цьому, саме на лікаря покладений обов`язок визначити що у конкретній ситуації буде предметом дослідження біологічного середовища (слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук). Для дослідження біологічного середовища лікарем може використовуватися кров. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями лікар встановлює діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. На підставі цього акта медичного огляду лікар видає висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння. Суддя наголошує, що вчинення поліцейським дій, які входять до виключних повноважень лікаря, вважається істотним порушенням встановленої законом процедури виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння та тягне за собою недопустимість зібраних у справі доказів.

З пояснень ОСОБА_1 та долученого до справи відеозапису вбачається, що останній погодився пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні для здачі біологічного зразка у вигляді крові. Однак, не дивлячись на те, що поліцейські доставили ОСОБА_1 до приміщення закладу охорони здоров`я, жодний лікар за встановленою процедурою в лікарні так його і не оглянув. Суддя звертає увагу, що саме поліцейський, а не лікар закладу охорони здоров`я, перебуваючи у лікарні, прийняв рішення про проведення огляду за допомогою алкотестера та не взяв до уваги прохання особи, яка притягається до відповідальності щодо проходження огляду шляхом здачі біологічної речовини крові. Допущені порушення є безперечною підставою для поставлення під сумнів законності протоколу про адміністративне правопорушення та зібраних по справі доказів.

Крім того, з відеозапису, який не був безперервним, не вбачається сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутні обставини виявлення самих ознак алкогольного сп`яніння у водія, якщо він керував транспортним засобом. На відеозаписі, ОСОБА_1 сам пропонує поїхати до лікарні для здачі крові.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням того, що згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено процедуру обов`язкового виявлення ознак сп`яніння та їх відео-фіксації, а не лише оголошення особі, чого поліцейськими зроблено не було. Такі дії поліцейського ставлять під сумнів виявлення належним чином ознак сп`яніння.

У сукупності всі описані вище матеріали справи ставлять під сумнів наявність будь-яких ознак алкогольного сп`яніння.

Викладене свідчить про доведеність позиції ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 , вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів, які достовірно свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження, суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 251, ст. 256, 266, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.