3/214/489/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2021 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №187960 відносно ОСОБА_1 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, зі змісту якого слідує, що 29 листопада 2021 року о 01.28 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_2 , по пр. Миру, біля буд. 7б в м. Кривому Розі, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23 квітня 2020 року в рамках ВП №59700666.

ОСОБА_1 правом на участь в судовому засіданні не скористався, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав на адресу суду письмове пояснення, в якому просить суд закрити дане адміністративне провадження відносно нього, у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На підтвердження чого зазначив, що до матеріалів справи не додано жодних доказів того, що йому було відомо про наявність відносно нього тимчасового обмеження боржника, оскільки ніяких повідомлень він не отримував, а тому і умислу на вчинення правопорушення у нього не було. Крім того, звернув увагу суду, що з серпня 2019 року з його заробітку за місцем його роботи в ТОВ «Ракурс» відраховувались аліменти на утримання його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до судового наказу №213/2828/18. Після його звільнення з ТОВ «Ракурс» у грудні 2019 року, він продовжував сплачувати аліменти добровільно на розрахунковий рахунок своєї колишньої дружини.

Суд, проаналізувавши докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція ч.3 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З урахуванням санкції вказаної статті, яка є безальтернативною, так як передбачає лише один вид адміністративного стягнення позбавлення права керування транспортними засобами, суб`єкт цього правопорушення є спеціальним виключно особа (водій), яка керує транспортним засобом та має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Тлумачення поняття «водій» також надано в п.1.10 ПДР України.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Судом встановлено, що 29 листопада 2021 року о 01.28 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2105», р/н НОМЕР_2 , по пр. Миру, біля буд. 7б в м. Кривому Розі. Вказані обставини підтверджуються рапортом, протоколом серії ДПР 18 №187960 від 29 листопада 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП; довідкою з НАІС про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 є платником аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_4 за судовим наказом №213/2828/18, виданим 07.11.2018 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Судом також встановлено, що постановою державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23 квітня 2020 року в рамках ВП №29700666 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу №213/2828/18, виданого 07.11.2018.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що постанова державного виконавця від 23.04.2020 про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами була вручена ОСОБА_1 чи його було повідомлено про її винесення в інший спосіб, тобто відсутні докази того, що останньому було відомо про встановлення відносно нього обмежень у праві керування транспортними засобами, які він свідомо порушив.

Отже, особою, яка склала протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Суд зауважує, що працівники поліції поставивши у провину ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, обмежилися лише складанням щодо нього протоколу та написанням рапорту, не маючи належних доказів, що підтверджують вручення постанови державного виконавця від 23.04.2020 про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Жодних інших доказів, про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, співробітниками поліції до матеріалів справи не додано.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП; 3) закриття справи.

Приймаючи до уваги те, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.126 КУпАП, а положеннями діючого законодавства України не передбачено здійснення судом перекваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.126, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Олексій ЄВТУШЕНКО