Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/2160/22

Номер провадження: 3/511/1398/22

"14" листопада 2022 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, непрацюючу, проживаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 4 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2022 року о 06 годині 45 хвилин громадянка ОСОБА_1 знаходилась на робочому місці за адресою: село Кучурган, вулиця Одеська, де здійснювала роздрібний продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору та не маючи на це ліцензії.

Позиція учасників розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи.

Висновки суду за результатами розгляду справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

У відповідності до приписів статті 245 КупАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно диспозиції статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із викладеного слідує, що під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому, законодавець у положеннях статті 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 126621, 12 жовтня 2022 року о 06 годині 45 хвилин громадянка ОСОБА_1 знаходилась на робочому місці за адресою: село Кучурган, вулиця Одеська, де здійснювала роздрібний продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору та не маючи на це ліцензії.

Диспозиція частини 4 статті 156 КУпАП не визначає ознак складу даного адміністративного правопорушення, а лише зазначає, що дії особи утворюють склад відповідного правопорушення, за умови, якщо така особа вчинила дії передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, та протягом року її було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Відтак, для належного надання правової (юридичної) оцінки діям ОСОБА_1 та обставинам, за яких мали місце складання стосовно неї протоколів про адміністративні правопорушення, необхідно звернутися до положень частини 1 статті 156 КУпАП, яка окреслює ознаки даного правопорушення, оскільки 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 156 КУпАП (справа № 511/2434/21, номер провадження: 3/511/1070/21).

Аналіз змісту диспозиції частини 1 статті 156 КУпАП дає підстави дійти висновку про те, що на законодавчому рівні передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

При цьому, частина перша статті 156 КупАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 126621 від 12 жовтня 2022 року, відсутні посилання на конкретну норму Закону України, яку порушила ОСОБА_1 .

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Торгівля зазначеними виробами може бути оптовою або роздрібною.

Приписами статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Із викладеного слідує, що до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 156 КУпАП можливо притягнути виключно особу, яка є суб`єктом господарської діяльності, тобто суб`єкт даного правопорушення є специфічним, який наділений законом спеціальними, властивими йому ознаками.

У відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відтак, суб`єктам правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 156 КУпАП може бути лише спеціальний суб`єкт, а саме - суб`єкти підприємницької діяльності.

У відповідності до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Так, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, тобто поліцейських.

Проте, матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрована, як суб`єкт господарської діяльності, тобто є фізичною-особою підприємцем, як і відсутні документальні відомості про те, що вона має ліцензію на здійснення продажу тютюнових виробів. Будь-яких дозвільних документів на ведення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, зокрема щодо роздрібної торгівлі тютюновими виробами матеріали справи не містять.

Відтак, у даному випадку, зважаючи на вказані обставини, дії ОСОБА_1 мали кваліфікуватися не за частиною 4 статті 156 КУпАП, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а за частиною 1 статті 164 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

При цьому, суд не наділений повноваженнями надавати іншу правову кваліфікацію діям особи, а ніж ту, що визначена у протоколі про адміністративне правопорушення особою, уповноваженою на його складання, оскільки судовий розгляд здійснюється виключно в межах обсягу відомостей та інформації, зафіксованих у протоколі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Одеського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року по справі № 511/1008/22, провадження: 33/813/1009/22.

З диспозиції статті 247 КУпАП вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі встановлених обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 4 статті 156 КУпАП.

Відносно вилучених тютюнових виробів, суд зазначає, що оскільки вони не містять марок акцизного податку, у відповідності до статей 1, 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» №1393-ХІY від 14 січня 2000 року, продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо умови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, відноситься до неякісної і небезпечної продукції й підлягає тільки обов`язковому вилученню з обігу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 156, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Тютюнові вироби (цигарки в пачках), які були вилучені відповідно до акту вилучення та зберігаються на ПП «КЛЕСТ ЛТД» у загальній кількості 55 пачок - знищити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Суддя: А. В. Ільяшук

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.