Справа № 296/8980/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2022 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Покатілов О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи (служби): військовослужбовець ЗСУ, командир відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив :

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію. Указом Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України, з 18. 03.2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію, тобто розпочався особливий період. Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15.01.2015, термін дії особливого періоду продовжений. 26.03.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, військовому командуванню разом із правоохоронними органами, органами влади та місцевого самоврядування визначено запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. У зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, вказаний військовий стан в подальшому був неодноразово продовжений.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах: вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Згідно статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до вимог ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції України та законів України.

Згідно із ст. ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати обов`язки; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Відповідно до ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України передбачає визначення військової дисципліни - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самого і стримувати інших від негідних вчинків.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме ст. 24 військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, не включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадку, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятуванням людського життя, охороною державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до ст.ст. 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно із ч. 4 ст. 172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду, є діяннями, що віднесені до адміністративних правопорушень.

Встановлено, що в умовах правового режиму воєнного стану, військовослужбовець військової служби за контрактом, молодший сержант ОСОБА_1 , що перебуває в розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 , несвоєчасно прибув з лікувального закладу ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка Національної Академії медичних наук України» м. Харків до в/ч НОМЕР_1 та вважався незаконно відсутнім з 25.11.2022 по 05.12.2022 року.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем за контрактом умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, невчасно з`явився до в/ч в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, звернувся із клопотанням про слухання справи без його участі, вину визнав повністю, просив найменш суворого покарання.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП повністю підтверджується письмовими доказами по даній адміністративній справі, а саме: письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08.12.2022 р., ОСОБА_3 від 08.12.2022 р., та ОСОБА_1 від 08.12.2022 р., к. витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 202 від 30.07.2022 р., к. витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 310 від 09.11.2022 р..

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП повністю підтверджується письмовими доказами по даній адміністративній справі, в зв`язку з чим накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283 КУпАП, -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя О. Б. Покатілов