Справа № 742/2289/21 Головуючий у 1 інстанції Циганко М. О.
Провадження № 33/4823/123/22
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Гавриленка Ю.С.,

особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2022 року , -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн.

Як встановив суд, 19 червня 2021 року, о 16 год. 31 хв., в с. Линовиця, Прилуцького району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду через незаконність та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що газоаналізатор "Alcotest 6810", за допомогою якого проводився його огляд на стан алкогольного сп`яніння, востаннє проходив перевірку калібровки 07 вересня 2020 року, тобто з порушенням встановленого в Інструкції шестимісячного строку.

Вказує на розбіжності в часі, які містяться на відеозаписі, з тим, що встановлено як час вчинення правопорушення.

Зазначає, що після незгоди з результатами продуття алкотестеру «Драгер» він висловив бажання пройти огляд на стан спяніння у найближчому медичному закладі, але йому було відмовлено у даному проханні працівником поліції.

Окрім цього, посилається на те, що відеозапис не є безперервним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника (в режимі відеоконференції) на підтвердження викладених в апеляційній скарзі вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Не зважаючи на заперечення стороною захисту та особою, що притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (в режимі відеоконференції) на факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 (А) ПДР України, вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 19 червня 2021 року, о 16 год. 31 хв., в с. Линовиця, Прилуцького району, керував транспортним засобом «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2), де останній власноручно записав, що напередодні вживав алкоголь. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору алкотест «Драгер» на місці, результат 0.32 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

- інформацією з роздруківки приладу алкотест «Драгер 6810», відповідно до якої встановлено, що результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,32 проміле (а.с. 3);

- відеоматеріалом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом був досліджений відеоматеріал, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер» та отримавши результат, зазначив, що вживав алкоголь напередодні, що підтверджує його згоду, на той період часу, з даними результатів огляду. Окрім цього, ОСОБА_1 намагався домовитись з працівником поліції не оформляти на нього даний протокол, що також свідчить про його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

За вказаних підстав, відомості внесені до протоколу про адміністративне правопорушення не викликають у суду апеляційної інстанції сумніву.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції проігнорували його вимогу в частині проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не підтверджуються наявними у справі доказами. Будь-яких зауважень з цього приводу в протоколі про адміністративне правопорушення або в поясненнях на окремому аркуші немає.

Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема, на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.

Крім того, водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів та будучи незгодним з результатами огляду, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

Є такими що не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що роздруківка алкотестера не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки його калібровку було здійснено з порушенням шестимісячного строку, оскільки згідно сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданим 10 липня 2007 року, у якому зазначено про затвердження типу засобу вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alcotest 7410…, Alcotest 6510…, Alcotest 6810…», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У788-07, та міжповірочний інтервал, встановлений під час затвердження типу не більше одного року.

Посилання викладене в апеляційній скарзі на те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, оскільки такий запис не є безперервним, є непереконливим, беручи до уваги, що вказаний відеозапис було додано до протоколу про адміністративне правопорушення, а отже, є лише одним із доказів, на підтвердження даних, викладених у протоколі складеному повноважною на те особою.

Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і визнані такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження.

У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а позицію апелянта розцінює як захисну та направлену на уникнення останнього від притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач