Справа № 206/1441/22
Провадження № 3/206/726/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., за участю секретаря судового засідання Гергіль Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2022 о 03 год. 12 хв. в м. Дніпро, вул. Липова, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер» № 1558 у встановлено законом порядку. Результат 1,89 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 спочатку винність у скоєному не визнав та зазначив, що вранці він поїхав за дружиною, яка знаходиться в Румунії. Він вживав багато енергетиків, однак алкоголь не вживав та не знає, чому прилад показав результат 1,89 проміле. Крім того, зазначив, що працівники поліції запропонували йому протягом 2 годин, у випадку його не згоди з результатами приладу «Драгер, пройти огляд у медичному закладі у встановленому законом порядку.

В той же час, після дослідження матеріалів даної справи та перегляду в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 визнав свою вину та зазначив, що вранці вживав міцне пиво, а тому був в такому стані та результати приладу «Драгер» мають такий високий показник. Просив вирішити дану справу на розсуд суду.

Крім того, ОСОБА_1 було подано до суду клопотання із запереченнями на складений адміністративний матеріал, яке обґрунтовано тим, що результати тестування приладом «Драгер» не можуть бути прийняті судом, бо порушена інструкція поліції з користування цим приладом, зокрема пропущено строк калібрування приладу. Крім того, працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 право пройти огляд в медичному закладі після тестеру, якщо він не згоден з його результатами.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є три склади, які полягають у: керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наявності ознак алкогольного сп`яніння огляд на стан сп`яніння може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів: перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу; на вимогу особи надає їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (тобто показує особі сертифікат та свідоцтво про повірку); за допомогою спеціального приладу проводиться огляд і в акті огляду фіксуються його результати; якщо встановлений факт сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду; якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії водія ОСОБА_1 про порушення ним п. 2.9а ПДР України кваліфіковані вірно, так як згідно з п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051365 від 17.05.2022, відповідно до якого 17.05.2022 о 03 год. 12 хв. в м. Дніпро, вул. Липова, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер» № 1558 у встановлено законом порядку. Результат 1,89 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини роту, млява та не чітка мова, результат огляду на стан сп`яніння 1,89 проміле. З результатом ОСОБА_1 був згоден, про що поставив свій особистий підпис в акті;

- результатами приладу газоаналізатору «Drager» Alcotest 6820, відповідно до якого водій ОСОБА_1 мав 1,89 проміле;

- рапортом працівників поліції в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява та не чітка мова. Крім того, водій ОСОБА_1 пройшов огляд на приладі «Драгер» у встановленому законом порядку, результат 1,89 проміле;

- відеозаписами з бодікамер працівників поліції з яких судом встановлено, що ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що також помітили присутні на місті події працівники поліції. Водій надав згоду на проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», результат 1,89 проміле. Окремо слід зазначити, що на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він прямував за автомобільну заправку, а його дружина пішла від нього. Будь-яких заперечень щодо процедури проходження огляду, результатів огляду, або порушень в діях працівників поліції зафіксовано не було.

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Drager Alcotest 6820 є газоаналізатором, яким проводиться огляд стану алкогольного сп`яніння.

Газоаналізатори виробництва Drager Alcotest 6820, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Твердження про те, що повірка приладу (калібрування) має проводитися кожні шість місяців, хоч це і встановлено Інструкцією по використанню приладу Drager Alcotest 6820, спростовується Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» № 1324-VII від 05.06.2014, за яким міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 і становить 1 рік.

Щодо того, яким актом слід керуватись у разі суперечності норм підзаконного нормативно-правового акта нормам Закону України.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року № 17-рп v017p710-02 (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд вважає, що при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП при наявності відповідного Закону, пріоритетно використовувати Інструкцію є недопустимим.

Крім того, суд звертає увагу, що саме повірка це перевірка відповідності певним стандартам та є обов`язковою процедурою, в той час коли калібрування це приведення до певних стандартів та є процедурою добровільною.

Навіть якщо припустити, що калібрування на момент здійснення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було проведено своєчасно та результати мали похибки, то похибка в 1,89 проміле, замість допустимого 0,2 проміле не є взагалі можливим.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до показників проміле алкоголю в крові, результат 1,5-2,5 проміле є сп`яніння середнього ступеню.

Окремо, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не звернувся до працівників поліції з бажанням провести огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та не зробив це самостійно, протягом встановленого законом часом. Будь-яких заперечень або зауважень щодо порядку проведення огляду, складання протоколу тощо, протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Усі заперечення викладені ОСОБА_1 щодо недопустимості результатів проведеного огляду за допомогою приладу «Драгер», ґрунтується лише на бажанні останнього уникнути від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення. Жодного належного, достатнього та допустимого доказу, який свідчив би про недопустимість результатів приладу «Драгер» матеріали справи не містять.

В той же час, результат приладу «Драгер» є не єдиним доказом керування транспортними засобами ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Статтями 1 та 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зокрема, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява № 48778/99, пункт 25).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 у його клопотанні та поясненнях в судовому засіданні, оскільки останній намагався весь час вести суд в оману з метою уникнення адміністративної відповідальності. Його покази постійно змінювались та не відповідали дійсності. Крім того, побачивши відеоматеріали ОСОБА_1 підтвердив вживання алкоголю.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, ОСОБА_1 розуміючи відповідальність, покладену на нього як на водія автомобіля, розуміючи потенціальну шкоду, яку він може вчинити, внаслідок керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, все одно порушуючи встановлені норми чинного законодавства, керував транспортним засобом в стані сп`яніння, чим погрожував життю інших учасників дорожнього руху, так і своєму.

Суд враховує явне зневажливе ставлення ОСОБА_1 до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність скоєного, що створює небезпеку і загрозу здоров`ю та життю як самого ОСОБА_1 , так і інших учасників дорожнього руху.

Крім того, згідно Закону України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України постановила затвердити Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Також, відповідно до Розпорядження № 196/0/527-22 Дніпропетровської обласної Державної Адміністрації від 10.05.2022, запроваджено на території Дніпропетровської області комендантськугодину з 23.00 до 05.00, починаючи з 10 травня 2022 року, на період діївоєнного стану в Україні.

Таким чином, не дивлячись на тяжкі часи для нашої держави, введення військово стану в України та наявність комендантської години, ОСОБА_1 порушуючи моральні засади суспільства та норми чинного законодавства, в стані сильного алкогольного сп`яніння о 03 годині ночі керував транспортним засобом.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться встановленими судом обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорті, результах приладу «Драгер», відеозаписах з бодікамер, поясненнях самого ОСОБА_1 в судовому засіданні та інших матеріалами справи в їх сукупності.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Суддя К.С. Маштак