Провадження № 3/127/8816/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 11.11.2022 о 17.26 год. по просп. Коцюбинського, 35 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки АЗЛК-21412, д.н. НОМЕР_1 , під час проїзду перехрестя з вул. Замостянською не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки Opel, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав і суду пояснив, що він зупинився перед перехрестям на заборонений сигнал світлофора, а після того, як загорілось зелене світло, продовжив рух у своїй смузі руху. Інший автомобіль почав його випереджати зліва на перехресті й саме той водій, змінюючи напрямок руху, допустив зіткнення з керованим ним автомобілем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З диспозиції статті 124 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.3 ПДР.

Зі змісту пункту 13.3 ПДР випливає, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, які є предметом судового дослідження, суду надані схема місця ДТП, у якій зафіксоване місце зіткнення транспортних засобів та виявлені у них пошкодження письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також копію протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КпАП, складеного відносно ОСОБА_2 .

Заперечуючи обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 надав суду відеозаписи з камер зовнішнього спостереження (далі Запис). З оглянутого в судовому засіданні запису випливає, що саме автомобіль марки Opel змінював напрямок руху на перехресті з подальшим вчиненням зіткнення з автомобілем марки АЗЛК. Хоча згідно з додатком до схеми ДТП автомобіль марки Opel зазнав ушкоджень задньої правої частини, однак як суд зазначив вище, з оглянутого Запису випливає, що саме автомобіль марки Opel змінював напрямок руху на перехресті. З метою з`ясування обставин події суд здійснював виклик в судове засідання водія ОСОБА_2 , однак останній на судовий виклик у судове засідання не з`явився. Суд при цьому вважає за доцільне зауважити, що вирішення питання винуватості водія автомобіля марки Opel не входить до повноважень суду в цьому провадженні, тому посилання ОСОБА_1 на недотримання вимог ПДР саме водієм іншого автомобіля суд не оцінює.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейський судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджений факт порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: