Справа № 489/3491/22
Провадження № 3/489/2092/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

06 грудня 2022 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, відповідно до протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом № ВП214 від 19.11.2022, 18.11.2022 близько 13.30 години солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово розташована в АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, в місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. До суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. В телефонному режимі ОСОБА_1 просив розглядати справу в його відсутність, вину у вчиненому правопорушенні визнав в повному обсязі, у вчиненому розкаявся.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (виписку з медичної карти №2439 від 18.11.2022, згідно з якою після продуття ОСОБА_1 алкотестеру Драгер 6810, показник склав 1,82 % проміле; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 5 від 19.01.22; копію військового квитка), суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан з огляду на військову агресію російської федерації проти України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частиною третьою ст.172-20 КУпАП встановлено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно в умовах особливого періоду виконувала обов`язки військової служби у нетверезому стані, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності та поясненнями особи, наданими в суді.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується, розкаялася у вчиненому), обставини вчинення адміністративного правопорушення - вчинене в умовах особливого періоду, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Вказане положення закону не містить вказівки, що такі військовослужбовці у відповідних справах звільняються від сплати судового збору лише, якщо вони є заявниками чи позивачами у справі, отже таке звільнення від сплати судового збору поширюється на військовослужбовців, які мають будь-який процесуальний статус у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, в тому числі і статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки дана справа стосується виконання військовослужбовцем військового обов`язку, тому відсутні підстави для стягнення в даному випадку з військовослужбовця судового збору.

Керуючись статтями 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м. Миколаїв/Інгульський р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, рахунок отримувача: UА0014482).

Постанова суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко