П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року м. Київ

Справа № 761/24792/22

Провадження: № 33/824/3635/2022

Суддя Київського апеляційного суду судової палати з розгляду цивільних справ Невідома Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Бойка Сергія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1

на постанову Шевченківського районного суду м. Києві від 11 листопада 2022 року, винесену під головуванням судді Щебуняєвої Л. Л.,

щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києві від 11 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 7 (сім) діб.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Бойко С.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 7 діб на накладення штрафу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час судового розгляду ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро покаявся з приводу вживання алкоголю. Застосування до нього найсуворішого виду стягнення не відповідає серйозності проступку, дивлячись на те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягається вперше та до виконання своїх службових обов`язків відноситься з відповідальністю та добросовісно.

В удовому засіданні адвокат Бойко С. С. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення адвоката Бойка С. С. в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Провадження всправах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності ( ст.7 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язанийз`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено місцевим судом, 10 листопада 2022 року близько 14 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 (територія виконання службових обов`язків в/ч НОМЕР_1 ) лейтенантом ОСОБА_2 був виявлений військовослужбовець військової служби за мобілізацією молодший сержант ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (тест №2546 від 10 листопада 2022 року), проба позитивна 1, 79 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністаривної відповідальності за ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення КИ №1029 від 11 листопада 2022 року, результатом тесту на алкоголь. З огляду на обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, районний суд вважав за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 діб.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП)

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно статті 27 КУпАП, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 321, арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках за окремі види військових адміністративних правопорушень на строк до десяти діб. Арешт з утриманням на гауптвахті призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).

Відповідно до частини 1 статті 172-20 КУпАп розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.

Частиною 3 вищевказаної статті визначено, що дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Кваліфікуючою ознакою саме частини 3 статті 172-20 КУпАП є дії, передбачені частинами першою або другою, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей, що ОСОБА_1 ранішепритягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, разом з цим, його дії (вживання алкогольних напоїв) були вчинені в умовах особливого періоду.

Однак, суд першої інстанції за наявності альтернативних санкцій, жодним чином не мотивував своє рішення щодо обрання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вперше, найсуворішого виду стягнення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. Будь-яких виключних випадків, обставин та даних, характеризуючих військовослужбовця ОСОБА_1 , які б могли стали підставою для обрання найсуворішого виду стягнення, в постанові районного суду не наведено.

Більш того, районним судом не було ураховано, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав, щиро покаявся. В матеріалах справи також відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 як військовослужбовець відноситься до виконання службових обов`язків безвідповідально та недобросовісно.

Аналізуючи положення статті 172-20 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування такого виду як адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті не може розглядатись як безпосередній наслідок вчиненого правопорушення, оскільки він обумовлений не лише вчиненням правопорушення у період особливого стану, а й його повторністю вчиненого правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення є таким, що не відповідатиме його меті, порушує принцип «пропорційності» та вказує на істотну диспропорцію, ураховуючи серйозність вчиненого правопорушення, його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію правопорушення (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydkav. Ukraine), заява № 17888/12).

Окрім того, таке стягнення потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання повинно бути домірним кримінальному правопорушенню.

Зважаючи на вищевикладене, вважаю, що постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення слід змінити, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 285 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Бойка Сергія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києві від 11 листопада 2022 рокув частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Накласти на інтересах ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок п`ять) гривень.

В іншій частині постанову Шевченківського районного суду м. Києві від 11 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома