КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 373/1055/22
апеляційне провадження № 33/824/3001/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сокирко Володимира Михайловича, в якій міститься клопотання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Сокирко В.М. подав апеляційну скаргу, яка також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який, на думку скаржника, пропущений з поважних причин, а саме: у зв`язку з територіальною віддаленістю місця проживання від Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області та воєнним станом на території України з об`єктивних, незалежних від волі причин вчасно не зміг подати апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені в скарзі обставини щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, а також відсутність в матеріалах справи доказів отримання скаржником оскаржуваного судового рішення, керуючись принципом доступу до правосуддя, строк підлягає поновленню з підстав поважності причин його пропуску.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказуючи, що в матеріалах справи відсутні факти на підтвердження керування скаржником транспортним засобом. Зазначаючи, що в порушення вимог законодавства, відеозапис з нагрудним камер працівників поліції не є безперервним, отже не може бути належним доказом у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Сокирко В.М. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вислухавши пояснення осіб, що з`явилися, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 101167 від 23 червня 2022 року, копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, поясненнях ОСОБА_2 , розписці від 23 червня 2022 року, направленні на огляд водія транспортного засобу та відеозаписі.

В той же час доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 101167 від 23 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 23 червня 2022 року о 15 год. 01 хв. в смт. Бородянка по вул. Центральна (площа Т.Шевченка), навпроти буд.355 керував автомобілем «VOLKSWAGEN T4» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, різка зміна кольору шкіряного покриву. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» відмовився, також відмовився від медосвідування на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 заперечив викладені в протоколі обставини та надав пояснення, що відповідають змісту апеляційної скарги, зауваживши, що він 23 червня 2022 року разом з дружиною приїхав на ярмарок торгувати своєю продукцією. На момент коли до нього підійшли працівники поліції він не керував транспортним засобом. Працівники поліції зупинили його, коли він йшов до туалету. Запропонували повернутися до автомобіля, а там перевіривши документи, повідомили про необхідність проходження огляду у зв'язку із встановленими ознаками алкогольного сп'яніння. На що він відмовився так як не керував транспортним засобом. Даний конфлікт вважав таким що виник на фоні раніше не приязних відносин, що виникли по місцю здійснення ними торгівлі домашніми продуктами. Відтак, також не погодився надати документи на право керування транспортним засобом, за що відносно нього також було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.126 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

За конструкцією ж норми ст. 130 КУпАП відповідальності підлягають саме особи, що керують транспортним засобом, а тому вказана обставина підлягає першочерговому з`ясуванню, а в подальшому і доказуванню при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі, що долучений працівниками поліції до матеріалів справи не зафіксовано факт руху та/або зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції. Також, на вказаному відеозаписі не зафіксовано роз`яснення працівниками поліції відповідно до Інструкції підстав зупинки, оскільки вони не зупиняли ОСОБА_1 , підстави вважати наявність ознак алкогольного сп`яніння та необхідності проходження опосвідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять достовірних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем VOLKSWAGENT4» д.н.з. НОМЕР_1 , 23 червня 2022 року о 15 год. 01 хв., та зупинки працівниками поліції даного транспортного засобу в в смт. Бородянка по вул. Центральна (площа Т.Шевченка).

Відтак, висновок суду, про те, що відеозапис із нагрудного відеореєстратора, яким зафіксовано пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, є доказом, що може підтвердити факт вчинення водієм порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, в даному випадку є необґрунтованими. Оскільки суперечить змісту самого відеозапису, що міститься в даній справі.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Сокирко Володимира Михайловича задовольнити та поновити скаржникові строк на апеляційне оскарження постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Сокирко Володимира Михайловича - задовольнити.

Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року - скасувати.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у відповідністю до положень ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає чинності з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Суддя: