Справа №345/2793/22
Провадження № 3/345/1060/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2022 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 201065 від 10.09.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_1 10.09.2022 року о 12 год. 08 хв. в с. Голинь, Калуського району, по вул. 600-річчя Голиня, 37 керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 3008» д.н.з. НОМЕР_2 мав ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення вимови. Від проходження у встановленому порядку огляду медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та за допомогою технічного приладу Драгер відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Тричі судові засідання відкладались з об`єктивних причин.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання 01.12.2022 і йому була вручена пам`ятка про права та обов`язки особи, яка притягується до адмінвідповідальності.

Даючи пояснення, ОСОБА_1 вину у вчиненні адмінправопорушення, яке ставиться йому у вину, не визнав. Пояснив, що в час та місці, які зазначені в протоколі автомобілем він не керував. Коли приїхали працівники поліції, то автомобіль був припаркований і мотор не працював. В стані сп`яніння він не перебував і не розумів претензій полісменів. Останні поводили себе брутально і обмежували його в русі. Не дозволяли справити природні потреби та прийняти лікарські засоби. Через те, що він не був водієм, він не розумів чому він має проходити огляд на стан сп`яніння. Працівники поліції не роз`яснили йому його права.

Захисник адвокат Андріїва В.І. вважає, що відсутні підстави притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, адже що протокол про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є абсолютно безпідставним і незаконним. Зауважив, що в протоколі про адмінправопорушення зазначені не повні дані про свідків, а на відеозаписі ці свідки відсутні під час розмови полісменів з його клієнтом. Просить врахувати свавільну поведінку поліцейських, що зафіксовано на відеозаписі, і закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки, в діях ОСОБА_1 нема складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, адже останній автомобілем не керував і відповідно не мав обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказана норма законодавства покладає саме на водіїв, а не на інших учасників дорожнього руху, обов`язок на вимогу працівника поліції проходити огляд для визначення стану сп`яніння.

Аналогічно і за статтею 130 КУпАП відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння настає для особи, яка керує транспортним засобом, а не для пасажира чи власника (володільця) автомобіля.

Проте, матеріали справи про адмінправопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 10.09.2022 року о 12 год. 08 хв. керував транспортним засобом.

Незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення. Винуватість особи у вчиненні адмінправопорушення повинна доводитись належними та допустимими доказами, які повинні бути долучені до протоколу про адмінправопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 201065 від 10.09.2022 р. (а.с. 1), в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення.

Окрім того, суд зауважує, що протокол про адмінправопорушення серії ААД № 201065 від 10.09.2022 містить певні неточні, адже в ньому не зазначено ознаки якого саме стану сп`яніння, на думку поліцейських наявні в особи. А від цього залежить те, який саме огляд має проходи особа. Також в протоколі безпідставно зазначено, що справа за даним протоколом розглядатиметься в Івано-Франківському міському суді, хоча насправді цьому суду справа не підсудна.

Щодо направлення водія на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 4), то цей документ підтверджує лише ту обставин, яку не оспорює ОСОБА_1 , а саме, що працівник поліції пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, цей документ жодним чином не підтверджує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в час та місці, які зазначені в протоколі.

Щодо письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 5), то суд вважає їх не допустимими доказами, адже на відеозаписі чітко зафіксовано, що на початку спілкування полісменів з ОСОБА_1 таких осіб нема поруч. І лише в подальшому полісмен пропонує якимось особам дати письмові пояснення щодо обстави, безпосереднім очевидцями яких вони не були.

Відеозапис, який наявний на долученому до протоколу диску (а.с. 8) жодним чином не доводить того, що ОСОБА_1 керував автомобілем 10.09.2022 року о 12 год. 08 хв. Попри те, що самі полісмени стверджують, що в них наявний відеозапис руху автомобіля, проте, такого відеозапису до протоколу ними до протоколу не долучено. Навпаки, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 стверджує, що автомобілем він не керував і не розуміє чому він має виконувати вимогу поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо копії постанови про накладення адмінстягнення по справі про адміністративне правопорушення (ас. 7), то суд не може в`язати її до уваги, адже вона належним чином не засвідчена, що викликає сумніви в достовірності даних, якій в ній зазначені.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних належних, допустимих, об`єктивних і переконливих доказів того, що 10.09.2022 року о 12 год. 08 хв. в с. Голинь, Калуського району, по вул. 600-річчя Голиня, 37, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot 3008» д.н.з. НОМЕР_2 , то, вважаю, що на ОСОБА_1 станом на 10.09.2022р. не поширювались вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, адже не доведено, що він був водієм і відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя