ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 Справа №607/505/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 258464 від 03 січня 2022 року, ОСОБА_1 03 січня 2022 року о 02 год. 40 хв. на вул. Карпенка, 1, у м. Тернопіль керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 перебував із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із ротової порожнини, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820№ ARCD-0524 (повірка дійсна до 14.12.2022р.) та від огляду в медичному закладі категорично відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Захисник особи адвокат Кметик В. Я. у судовому засіданні вини у вчиненні ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки працівниками поліції ОСОБА_1 було незаконно зупинено, що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.02.2022 року, яким скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 99838 від 03.01.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також, вказує, що ознак сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу виявлено не було, оскільки дана обставина підтверджується Випискою із медичної картки хворого та Результатами лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю. Крім того, вказує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи працівниками поліції, вівся не безперервно, а також ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, в тому числі і право на адвоката. Вважає, що наведені обставини у своїй сукупності дають підстави стверджувати те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність правопорушника за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене даною статтею, в разі, якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 с. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п.1.9 ПДР України, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №258464 від 03 січня 2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушена координація рухів. На пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків.

Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Також, із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було роз`яснено підстави зупинки та допущене порушення ним ПДР України та вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а також роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 на пропозицію пройти у встановленому законом порядку огляд на визначення стану сп`яніння ухилявся від відповіді, що було вірно розцінено працівниками поліції як відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, спростовуються відеозаписом із даних нагрудних камер працівників поліції, а також протоколом про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і повідомлено про розгляд справи в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області та вручено копію протоколу, що стверджується особистими підписами цієї особи у відповідних графах.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Суд не бере до уваги результатів Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» ТОР від 04.01.2022 року та Результатів лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» ТОР від 04.01.2022 року № 4, згідно яких ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі огляди проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, так як огляд у закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та складення висновку за результатами огляду повинен проводиться в присутності поліцейського, чого ОСОБА_1 дотримано не було.

Тому, результати огляду надані захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що проведений з порушенням вимог вказаної статті не мають правового значення для справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258464 від 03 січня 2022 року, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3176 від 26.05.2021, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2022 року, рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядового поліції О. Рибалко від 03.01.2022, довідкою УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення. Визнаючи винуватим ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, суд не вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, з тих підстав, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.02.2022 року постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 998338 від 03.01.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. скасовано, а провадження у справі закрито, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. За пунктом 1.3 ПДР України, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). Пункт 2.5 ПДР України передбачає обов`язок водія транспортного засобу на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, суд вважає, що обов`язок ОСОБА_1 , який був водієм транспортного засобу, на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не стосується порушення ним вимог п. 11.5. ПДР України та вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Суд, скасовуючи зазначену постанову серії ДПО18 № 99838 від 03.01.2022 року, не вдавався до аналізу доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 іншого адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та невиконання обов`язку щодо проходження ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Подібний правовий висновок щодо наявності обов`язку у водіїв транспортних засобів пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, незалежно від підстав зупинки транспортного засобу, викладений у постанові ВС від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17. Також, в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої Палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд відкидає твердження захисника із цього приводу щодо закриття провадження у справі на підставі пункту 1 ст. 247 КУпАП. Також, у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування піж впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2022 року, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився, що підтверджено наведеними даними з нагрудних камер працівників поліції.

На переконання суду, захисником не наведено достатніх підстав, які б ставили під сумнів долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові докази, які узгоджуються між собою та іншими доказами. Обставини події в них викладені так, що повністю збігаються із відеозаписами, долученими до матеріалів справи, та слугують об`єктивними доказами і у сукупності з іншими доказами дають можливість суду із достовірністю встановити всі обставини справи.

Наведена сукупність доказів є достатньою для з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення. Зважаючи на викладені докази із долученими відеозаписами, які є належними і допустимими, на переконання суду є достатніми для встановлення дійсних і достовірних обставин події, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Посилання адвоката Кметика В.Я. на те, що відеозаписи із нагрудних камер поліцейських не є безперервними, оскільки наявні періоди часу протягом яких запис не вівся і в цей період часу ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння судом до уваги не береться, оскільки із наявних відеозаписів вбачається, що працівниками поліції протягом тривалого періоду часу та неодноразово пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на що останній не вчинив жодних дій спрямованих на таке проходження і не виявляв реального бажання пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому наявність нетривалих періодів часу протягом яких не велась працівниками поліції відеофіксація не спростовує вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не може слугувати законною підставою для формулювання висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За даних обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, його вік, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, а тому приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 401, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич