ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/562/22Головуючий у 1-й інстанції Марціцька І.Б.
Провадження № 33/817/296/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2022,

в с т а н о в и в:

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як визнав суд, 24.02.2022 року о 20 год. 24 хв. в с. Раковець Тернопільської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , та на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та спеціального сигналу, не зупинився і був зупинений шляхом переслідування на патрульному транспортному засобі "МОV", д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху і таким чином вчинив правопорушення, склад якого, передбачений ст. 122-2 КУпАП

Також, 24.02.2022 року о 20 год. 24 хв. в с. Раковець водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного пристрою «Drager Alcotest 6810» та проїхати в найближчий медичний заклад відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху і таким чином вчинив правопорушення, склад якого, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з неповнотою та однобічністю судового розгляду, неналежним аргументуванням прийнятого рішення, яке ухвалено на припущеннях, без додержання принципу верховенства права та законності.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, складений відносно нього є незаконним та безпідставним.

Стверджує, що у матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про необхідність зупинки керованого ним транспортного засобу із врахуванням підстав для зупинки транспортного засобу, передбачених ст.35 Закону України "Про національну поліцію".

На думку апелянта, оскільки він був зупинений поліцейськими без належних на те підстав, тому і протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього є недопустимим доказом.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, що вказує на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що долучений до матеріалів справи відеозапис є неповним і не відображає повністю всіх деталей та обставин його спілкування з поліцейськими і з нього вбачається, що йому не були роз`яснені його права, передбачені Конституцією України та ст.268 КУпАП, а також процедуру і порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що у складеному протоколі про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП, яка має дві частини, не зазначено за якою саме частиною він притягується до адміністративний відповідальності, що порушує його право на захист.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні, об`єктивні та беззаперечні докази того факту, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння і вчинив правопорушення, передбачене будь-якою частиною ст.122-2 КУпАП.

Просить постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Оцінюючи доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 467915, 24.02.2022 року о 20 год. 24 хв. в с. Раковець водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода) і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, із застосуванням технічного пристрою «Drager Alcotest 6810», та проїхати в найближчий медичний заклад відмовився.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а викладені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції.

Підстав вважати, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення є незаконним і складений безпідставно, як апелянт вказує в апеляційній скарзі, суд не вбачає.

Твердження апелянта, що йому не були роз`яснені його права, передбачені Конституцією України та ст.268 КУпАП спростовуються змістом протоколів про адміністративне правопорушення, від підпису яких ОСОБА_1 відмовився.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 467915 від 24.02.2022 року зазначено технічний прилад, за допомогою якого ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а відсутність у протоколі відомостей про серійним номер, наявність сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку, дозволу МОЗ та Держспоживстандарту на застосування такого приладу, на що звертає увагу апелянт, не свідчить про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, визначених ст.256 КУпАП.

Такі відомості можуть бути актуальними у випадку проходження апелянтом огляду на стан сп`яніння і його оспорювання з причин відсутності наведеної ним інформації. Проте, згідно матеріалів провадження ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і його відмова жодним чином не пов`язана з відсутністю вказаної інформації.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудної камери поліцейських, який був предметом дослідження суду першої інстанції і яким зафіксовано, що транспортний засіб "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку завчасно надану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та спеціального сигналу і був зупинений шляхом переслідування на патрульному транспортному засобі.

Доводи апелянта щодо безпідставності зупинки його транспортного засобу поліцейськими спростовується постановою постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 608323 від 24.02.2022 р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.15.9 (ж), 10.1, 2.3 (в), 9.9 (б) Правил дорожнього руху України і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП. Вказана постанова апелянтом не оскаржувалася.

Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою поліцейських, підтверджується, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також те, що працівник поліції, назвавши водієві ОСОБА_1 наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці зупинки транспортного, від якого ОСОБА_1 відмовився.

На цьому ж відео зафіксовано категоричну відмову апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я.

Твердження апелянта про недотримання працівниками поліції вимог "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, у зв`язку з тим, що відеозапис є неповним, вважаю безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Відсутність направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, на що вказує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, з урахуванням того, що він відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі, не може свідчити про порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735, а також жодними чином не спростовує факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і не може бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

За наведених обставин, вважаю, що доводи апелянта ОСОБА_1 про неповне та необ`єктивне з`ясування всіх обставин справи судом першої інстанції, є безпідставними та необґрунтованими.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП вимогам закону.

Так, стаття 122-2 КУпАП має дві частини, кожна з яких передбачає окрему підставу для притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.256 КУпАП, якою регламентовано вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому обов`язково зазначається суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПРВ 18 № 467916, складеному відносно ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП, яка має дві частини, жодна з цих частин не зазначено.

Не вказана правильно правильно нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення і в постанові Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року, в частині визнання винуватим та притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП, слід скасувати.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що, з урахуванням підстав для скасування постанови місцевого суду в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП, це не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і не впливає на вид призначеного йому адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року, в частині частині визнання винуватим та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП - скасувати.

В решті Постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя