ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1341/22 Справа № 932/2957/22 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу захисника Пустинцева Андрія Віталійовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №064976 від 25.05.2022 року, ОСОБА_1 25 травня 2022 року о 18:50 год. керував автомобілем марки «BMW X6», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м. Дніпро по вул. Січових Стрільців, буд. 47/1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Пустинцев А.В., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З вказаним рішенням не погоджується, вважає, судове рішення є необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 064976 від 25.05.2022 року ОСОБА_1 ставиться у вину відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, апелянт вказує, що диспозиція частина першої статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування 25.05.2022 року о 18:50 год. автомобілем марки «BMW Х6», державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм ОСОБА_1 в м.Дніпро по вул.Січових Стрільців, буд.47/1 у стані алкогольного сп`яніння. Доказів, які б підтверджували факт керування автомобілем, наявності у особи автомобіля, причетність його до будь якого транспортного засобу до справи не долучено.

Вважає, що працівниками поліції не було достеменно з`ясовано чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом BMW X 6 номерний знак НОМЕР_1 . Вказує, що матеріали справи не містять акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , а тому відповідно до ст. 266 КУпАП такий огляд відносно ОСОБА_1 вважається недійсним.

Сторона захисту вважає, що відеозапис із нагрудної камери працівника поліції записаний на DVD диск є недопустимим доказом по справі, оскільки відеозапис повинен бути безперервним. На підтвердження доводів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено диск із відеофіксацією із нагрудних відеокамер працівників поліції. Однак, на вказаному відеофайлу не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки BMW X 6 д.н. НОМЕР_1 .

На DVD диску міститься один відеофайл загальною тривалістю 54 хвилини, на якому не відображено ані як було зупинено транспортний засіб, ані особу, яка їм керувала, ані моменту роз`яснення особі прав та обов`язків,зорема, користуватися правопою допомогою адвоката, ані свідків. Тобто, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з нагрудної камери у повній мірі, який має бути безперервний. Це свідчить про те, що відеозапис змінювався особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією №100. Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозапис на DVD диску змінювався або редагувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим доданий до протоколу відеозапис є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамери, дату його виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. У матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису з нагрудної камери, а лише міститься СД диск, що є копією відеозапису. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери", не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні ОСОБА_1 була проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. На думку захисника, зазначені вище недоліки не дають можливості встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп`яніння, його все-одно не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

У судове засідання, 07 листопада 2022 року, захисник Пустинцев А.В., та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких підстав, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 , та його представника адвоката Пустинцева А.В.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №064976 від 25.05.2022 року;

- рапортом працівника поліції;

- відеозаписом.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду матеріалах щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається.

Доводи захисника про те, що в наданих матеріалах відсутній акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також відомостей, у який спосіб та з використанням яких спеціальних технічних засобів поліцейськими встановлені ознак сп`яніння, судом, як підстава для визнання огляду таким, що суперечить вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку огляду, не приймаються, враховуючи наступне.

Під час апеляційного перегляду справи було оглянуто відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських, з якого чітко видно, як ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції, надає на їх вимогу документи. Під час бесіди з працівниками поліції ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом. Працівники поліції повідомили водія, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору, однак останній відмовився. Відповідно до наявного відеозапису ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої.

Здійснення пропозиції щодо проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів та у медичному закладі, відмова ОСОБА_1 , порядок складання і оголошення протоколу чітко зафіксовані на відеозаписі.

При цьому, ознаки алкогольного сп`яніння перераховані поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення та у складеному рапорті.

Пропозиція працівника поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння була законною та вмотивованою, а відсутність в матеріалах акту огляду не є безумовною обставиною для визнання проведеного огляду недійсним.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому відсутність назви спеціального технічного засобу, за допомогою якого пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не спростовує факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксована на відеозаписі.

Доводи захисника, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я внаслідок відмови від огляду на місці, є безпідставними, оскільки вказане не є підставою для визнання проведеного огляду недійсним, так як з наданого відеоматеріалу встановлено, що водій ОСОБА_1 не висловив вимоги проїхати до закладу охорони здоров`я, при цьому йому були роз`яснені наслідки відмови від огляду, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, будь-які зауваження з приводу проведеного огляду від водія ОСОБА_1 в протоколі відсутні.

Апеляційний суд зауважує, що в даному випадку, у водія ОСОБА_1 були виявлені поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння, а не наркотичного чи іншого сп`яніння або знаходження під впливом лікарських препаратів, що у відповідності до вимог вищевказаної Інструкції вимагало оформлення направлення особи до найближчого закладу охорони здоров`я.

Не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що огляд ОСОБА_1 було проведено без присутності двох свідків, що є порушенням, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, до протоколу долучено відеозапис проведеного огляду, а отже доводи захисника в цій частині є безпідставними.

Твердження захисту про визнання наданого відеозапису недопустимим доказом, так як він не безперервний, є копію, а не оригіналом, й відсутні відомості про номер та серію відеокамери, дату виробництва та назву камери, на яку здійснювався відеозапис, судом, як підстава визнання даного доказу не належним не приймаються, оскільки письмові докази та відеозапис, що наявні в матеріалах справи, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи, при цьому переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведені в них, під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, наявні у справі письмові докази узгоджуються з наданими відеозаписом, а тому сумнівів в їх достовірності у суду не виникає.

На вказаному відеозаписі також зафіксовано як поліцейський роз`яснює водію ОСОБА_1 його права та обов`язки, визначені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України, в тому числі можливість користуватися юридичною допомогою, що в свою чергу спростовує доводи захисту в цій частині.

Разом з цим, відсутність на відеоматеріалах моменту керування водієм ОСОБА_1 транспортного засобу, як підстава для закриття провадження у справі не приймається, так як з наданого відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 не заперечував проти факту керування транспортним засобом, й при оголошенні поліцейським порушень Правил дорожнього руху, що стало причиною його зупинки, не вказував, що не був водієм даного автомобіля.

Те, що водій ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом підтверджується складеним рапортом, де зазначено про передачу транспортного засобу водію ОСОБА_2 та вказано номер та серію посвідчення водія цієї особи.

А отже, зауваження захисника в цій частині, як підстава визнання огляду недійсним, не приймаються.

Таким чином у діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на невідповідність часу на відеозаписі, апеляційний суд вважає безпідставними. Так, час на відео зафіксований з моменту початку здійснення відеозапису і не обов`язково має співпадати з початком вчинення правопорушення, жодних істотних порушень, які б утворювали їх недопустимість, не вбачається. Фактично вся сукупність доказової бази являє собою зміст однієї події, що зафіксована та належним чином відображена у протоколі.

Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення судді не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

Всі інші апеляційні доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279-280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Пустинцева Андрія Віталійовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко