ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1388/22 Справа № 202/2160/22 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови та апеляційну скаргу захисника Шустрова Євгена Федоровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13600 гривень, з конфіскації предметів торгівлі.

Згідно з оскаржуваною постановою, 11 травня 2022 року о 09 годині 02 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, 28, в приміщенні кафе «Бістро» здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними виробами, без ліцензії, а саме: продавала горілку без марок акцизного збору на розлив, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Шустров Є.Ф. в інтересах ОСОБА_1 26.10.2022, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою захисник Шустров Є.Ф. подав клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду першої інстанції, яке вмотивоване тим, що 10.06.2022 під час розгляду справи ОСОБА_1 була відсутня в судовому засіданні, а про оскаржуване рішення вона дізналась випадково від співробітників департаменту благоустрою міської ради, та копію оскаржуваного рішення захисник отримав лише 21.10.2022 після того, як ознайомився з матеріалами справи, тому просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та поновити його.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Шустров Є.Ф. зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та незаконною, тому підлягає скасуванню, а провадження у справі за ч. 4 ст. 156 КУпАП - закриттю.

Апелянт зазначає, що 11.05.2022 до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » увійшли працівники поліції та якісь особи, яких ОСОБА_1 до цього не бачила, вони дістали пляшку з невідомою рідиною і заявили, що ця пляшка з горілкою була придбана у цьому кафе, але ніяких доказів на підтвердження придбання цієї пляшки а саме, фіскального чеку, або свідків, які б могли це підтвердити працівники поліції не надали, та одразу почали складати протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Разом з цим, сторона захисту наголошує, що в справі відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 здійснювала реалізацію спиртних напоїв без марок акцизного збору, оскільки працівниками поліції не надано достатніх доказів, які б свідчили про незаконність дій ОСОБА_1 . Окрім цього, вказує, що у протоколі огляду, не зазначено, яка саме пляшка була виявлена та вилучена працівниками поліції, а також зі змісту протоколу не зрозуміло, яка речовина знаходилась у вилученій пляшці, та чи була ця пляшка з марками акцизного збору чи ні. Разом з цим, сторона захисту, посилається на те, що в справі наявні докази, того, що кафе, в якому працює ОСОБА_1 , має ліцензію на роздрібну реалізацію алкогольних напоїв, що судом під час розгляду справи не було враховано. Водночас, захисник наголошує, що понятий ОСОБА_2 , є зацікавленою особою, оскільки одночасно є заявником, тому його пояснення, які наявні у справі, не можуть бути належним доказом. Також, вказує, що висновок експерта у справі відсутній, а хімічний аналіз речовини, яка знаходилась у вилученій пляшці, не проводився, тому не доведено, що рідина, яка була у пляшці є алкогольним напоєм. З огляду на викладене, на переконання апелянта, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Вислухавши пояснення захисника Шустрова Є.Ф., який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. ст. 289, 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Згідно із ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справа у суді першої інстанції була розглянута без участі ОСОБА_1 та будь-якого підтвердження того, що постанова була нею отримана вчасно, матеріали провадження не містять, в той час, як зі змістом оскаржуваної постанови захисник Шустров Є.Ф. ознайомився лише 21.10.2022. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та приходить до висновку, що, з метою доступу до правосуддя, його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Аналізом доказів у справі встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував всі обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 156 КУпАП, не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Так, положення ч. 4 ст. 156 КУпАП, що закидається у вину ОСОБА_1 , встановлюють відповідальність до осіб, які протягом року були піддані адміністративному стягненню за частиною першою чи третьою цієї статті.

Стаття 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі, зокрема алкогольними напоями без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Апеляційним судом встановлено, що висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 156 КУпАП, які були викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають фактичним обставинам цієї справи, оскільки суд в постанові дійшов суперечливого висновку про те, що ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними виробами, без ліцензії, а саме продавала горілку без марок акцизного збору на розлив, тоді як, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №086485 від 11 травня 2022 року, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними виробами, а саме горілкою на розлив без марок акцизного збору.

До того ж, суд, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 156 КУпАП, в мотивувальній частині свого рішення, не зазначив відомостей, які б підтверджували саме ті обставини, що ОСОБА_1 протягом року притягалася до адміністративної відповідальності за ст.156 КУпАП, а отже в її діях відсутня ознака повторності.

Отже, суд не встановив належним чином фактичні обставин справи, чим порушив положення ст. 280 КУпАП з яких вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, як видно з обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №086485, складеному щодо ОСОБА_1 , вона здійснювала торгівлю алкогольними виробами, а саме горілкою без марок акцизного збору на розлив, тоді як Закон України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби", в якому визначено поняття акцизного збору, на момент складання цього протоколу втратив чинність.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що поняття акцизного податку визначено в Податковому кодексі України та Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Так, відповідно до п. 14.1.4. ст. 14 Податкового кодексу України, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з п. 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України, маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що а ні в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, а ні в оскаржуваному рішенні, не конкретизовано кількість вилучених горілчаних виробів та їх назва.

Отже, судом першої інстанції залишено поза увагою наведені недолікі, допущені уповноваженою посадовою особою під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, які в свою чергу є істотними й позбавляють можливості встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу цього правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, місцевий суд в порушення ст. 280 КУпАП, дійшов необгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, оскільки, у відповідності до ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду мав вирішити чи правильно складено цей протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, на переконання суду, судом першої інстанції належним чином не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП та, відповідно, наявності в її діях складу цього правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, постанова підлягає скасуванню, та, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Шустрова Євгена Федоровича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, задовольнити.

Поновити захиснику Шустрову Євгену Федоровичу в інтересах ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на оскарження постанови Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Шустрова Євгена Федоровича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко