П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Транс Мобіл», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП:дані відсутні,

за ч. 4 ст. 164 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18 листопада 2022 року о 13 годині 39 хвилин в Київськійц області, Білоцерківського району на автодорозі М-05, 78 км, водій ОСОБА_1 , який є представником ТОМ «Сантоіл», відповідно до довіреності від 17.11.2022 року директора ОСОБА_2 , здійснив переміщення пального ТТН від 17.11.2022 року (без номера), яка не містить інформації, яка зазначається в акцизній накладній відповідно до вимог п. 231.1 ст. 231 Податкового кодексу України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений про що свідчить довідка про отримання SMS повідомлення, причини неявки не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Тростянчук Т.В. в судове засідання не з`явилась, на електронну адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що посадовою особою, що складала протокол не встановлено особу, що підлягає до відповідальності за порушення суспільних відносин у сфері регулювання господарської діяльності, не встановлено власника транспортного засобу, яким транспортувалось пальне, підстави транспортування, реалізатор та отримувач пального. Зазначила, що б`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Обов`язок щодо складання акцизної накладної покладено на особу, яка реалізує пальне.

Суб`єкт господарювання, від якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається особою, яка реалізує пальне, а суб`єкт господарювання, до якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається отримувачем пального або спирту етилового. В акцизній накладній зазначається номер реєстрації транспортного засобу в уповноважених органах відповідної держави та тип і ємність транспортного засобу - акцизного складу пересувного. З аналізу частини 4 статті 164 КУпАП встановлено, що вона передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку провадження саме господарської діяльності.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Разом з тим ОСОБА_1 є водієм автотранспортних засобів ТОВ «САНТОІЛ» за довіреністю.

Суб`єктом господарювання, який є належним платником податків та здійснення усіх передбачених дій вищенаведеного законодавства є директор ТОВ САНТОІЛ» ОСОБА_2 , останнім було дотримано вимоги законодавства щодо внесення даних про переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, необхідних для реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних. Зазначені обставини підтверджуються квитанцією « 2-АН від 17.11.2022 року порядковий 45, та безпосередньо ОСОБА_3 накладною форми «П» від 17.11.2022 р., згідно якої вбачається, правомірність транспортування дизельного пального транспортним засобом. Оскільки саме відомості про цей акцизний пересувний склад зазначені в Акцизній накладній J1203202).

Неможливість надати працівникам поліції вказані докази виникла у зв`язку з відсутністю постачання електроенергії, що унеможливили відтворити всі необхідні дії в той самий час.

Вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а перебуває лише в трудових відносинах, працюючи водієм. Отже, господарської діяльності з метою отримання прибутку не здійснює, а відтак не може нести відповідальність за будь-які порушення правил господарської діяльності. Внесення інформації до Єдиного реєстру акцизних накладних не входить до обов`язків водія.

Матеріалами справи не доведено факту здійснення ОСОБА_4 господарської діяльності, а також, що він є посадовою особою суб`єкта господарської діяльності чи особою, яка реалізує пальне, які зобов`язані зареєструвати примірник акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних чи заповнювати заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

В судовому засіданні дослідженні направленні захисником, адвокат Тростянчук Т.В. копію довіреності № 14 від 17.11.2022 року ОСОБА_1 на отримання від ТОВ « Сантойл» на переміщення дизельного палива, копію наказу № 01-К/21 від 13.02.2021 року про призначення директора, копію витягу з Реєстру платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши копію товаро-транспортної накладної від 17.11.2022 року, довіреність № 14 від 17.11.2022 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , розписку ОСОБА_1 , рапорти працівників поліції, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Враховуючи викладене слід зробити висновок, що суддя зобов`язаний розглянути справу про адміністративне правопорушення, щодо правопорушника, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення його до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП.

Окрім того, при ухваленні рішення суддя враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме поліцейський, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення та винуватості особи у його вчиненні, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

Частиною 4 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а" пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України, або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах, або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Частини 4 статті 164 КУпАП встановлено, що вона передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку провадження саме господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, яка пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджують факт систематичної діяльності ОСОБА_1 , а також, що останній являється суб`єктом господарювання. Натомість матеріали справи містять інформацію, що останній є водієм та перебуває у трудових відносинахз ТОВ «Транс Мобіл».

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 203448 від 18.11.2022 року не зазначено, яким транспортним засобом ОСОБА_1 здійснив переміщення пального ТТН від 17.11.2022 року (без номера).

Будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що останній систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, яка потребує одержання ліцензії на провадження, не надано. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні прізвища та адреси свідків, які могли б підтвердити обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, як і будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 4 ст. 164, ст. ст. 221, 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 164 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяС. І. Дорошенко