Справа № 527/3208/22
провадження № 3/527/1546/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Мицик С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

До Глобинського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №345474 від 04.11.2022 року відносно ОСОБА_1 , згідно якого 04.11.2022 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 здійснював роздрібну торгівлю слабоалкогольними напоями сидр «Фраголіно», чим порушив п.10 ч.1 ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за що передбачена відповідальність ч.3 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Згідно п. 10 ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет.

Частиною 3 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Санкцією цієї норми передбачена обов`язкова конфіскація предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 345474 від 04.11.2022 року не зазначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення з урахуванням особливостей диспозиції ч.3 ст.156 КУпАП (кому здійснювався продаж та в якій кількості), у протоколі не зазначено про наявність будь-яких свідків адміністративного правопорушення, протокол також не містить посилання щодо виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, до протоколу додані лише розписка ОСОБА_1 про отримання від співробітників поліції на тимчасове зберігання 3 пляшки прозорі, з жовтою кришкою, об`єм 3 л., з сидром «Фраголіно» та письмові пояснення ОСОБА_1 .

В даному випадку єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який ґрунтується на поясненнях особи, щодо якої його складено, а саме ОСОБА_1 .

Однак, суд вважає, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в протоколі.

До суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

Визнання ОСОБА_1 себе винним у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних доказів.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи зазначене, суддя дійшов висновку про сумнівність наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.156 КУпАП, та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.7,245,251,280,156 ч.3,247 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП, відносно ОСОБА_1 -на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С. А. Мицик