П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю особи,яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,його захисника адвоката Сілкіної О.О.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,зі слів тимчасово не працює,паспорт НОМЕР_1

про скоєння адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, -

Встановила:

23.08.2022 року о 22 год.47 хв. ОСОБА_1 по вул.Військбуд 84 в м.Запоріжжі керував автомобілем Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння,від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України,за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надати пояснення по суті порушення відмовився(а.с.1).

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 не визнав винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП,яке ставиться йому за провину.

Пояснив,що 23.08.2022 року ,починаючи приблизно з 21.00 години, він з друзями знаходився по вул.Військбуд на майданчику біля кіоску,де вони святкували День прапора ,пили пиво. Поряд знаходився автомобіль Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_2 ,власником якого є його приятель ОСОБА_2 ,автомобіль був припаркований у цьому місці з обіднього часу,у ньому грала музика,що можливо і було причиною виклику поліції іншими особами.Приблизно о 22.40 год.до них під`їхав автомобіль поліції, ОСОБА_3 в цей момент знаходився біля двері водія автомобіля,проте за кермом не сидів,автомобіль з місця не рушав,завів двигун для того,щоб музика грала,не зменшуючи заряд акумулятора,в автомобілі були ввімкнені габаритні вогні. Напевне тому,що його побачили біля двері водія, поліцейські саме до нього звернулись з вимогою надати документи на автомобіль та особисті документи,на що він відповів,що особистих документів при собі не має,автомобіль стоїть припаркованим та на ньому ніхто не їхав. Такі його пояснення поліцейським до уваги не приймались, поліцейський наполягав,що автомобіль рухався і це зафіксовано ,всі подальші дії щодо вимоги пройти огляд на стан сп`яніння,складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські вчиняли саме щодо нього,вже у райвідділку,куди його доставили для встановлення особи. В приміщенні райвідділку він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння,від адвоката також відмовився,не отримував копії протокола про адміністративне правопорушення,діючи у такий спосіб за порадами,які йому раніше надавали більш досвідчені знайомі.

Адвокат Сілкіна О.О.вважала,що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності у його діях події та складу адміністративного правопорушення,оскільки наданими до протоколу та дослідженими під час розгляду справи в суді доказами не доведено факту керування згадуваним вище автомобілем саме ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння на момент прибуття поліції на місце події.

Всебічно вивчивши матеріали справи,з урахуванням досліджених доказів, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 ч.1 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння,від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України(далі ПДР),водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння,впливу наркотичних або токсичних речовин.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

При розгляді справи ОСОБА_1 не заперечував,що 23.08.2022 р. приблизно о 22.40 год. на момент подій,вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього, він перебував по вул.Військбуд 84 в м.Запоріжжі поруч з автомобілем Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_2 ,мав явні ознаки алкогольного сп`яніння після вживання пива,проте стверджував,що автомобілем не керував,тому у працівників поліції не було підстав здійснювати процедуру огляду саме відносно нього.

Водночас, ОСОБА_1 пояснив,що на момент прибуття працівників поліції на місце згадуваних вище подій,він знаходився в салоні вказаного автомобіля з ключами на водійському місці,завів двигун,ввімкнув задню передачу замість ручного гальма та габартині вогні,ппермикав музику, з цими своїми діями пов`язує адресовану саме йому вимогу працівників поліції як водію транспортного засобу пред`явити документи на особу та автомобіль і пройти огляд на стан сп`яніння.

З матеріалів відеозапису на диску АДД№143681 ,досліджених при розгляді справи в суді,вбачається,що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу в присутності інших осіб під час спілкування з працівниками поліції,поводячись зухвало,у некоректній формі відмовився надати документи на вимогу працівника поліції ,посилаючись на те,що автомобіль не рухався,проте жоден присутній під час цих подій не зазначив,у який спосіб автомобіль опинився на цій ділянці місцевості,під чиїм керуванням,що водієм автомобіля був інша особа,не ОСОБА_1 .

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера була закріплена на форменому одязі працівника поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівника поліції,є належним доказом.

Під час розгляду справи в суді були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,які повідомили,що товаришують з ОСОБА_1 та перебували з ним під час подій,які встановлює суд.

ОСОБА_5 показав,що в той день вони вирішили зустрітись випити пива,приблизно о 22.00 год.відпочивали біля кіоску,він відійшов у туалет,а ОСОБА_3 в цей момент був біля двері водія автомобіля і перемикав музику,тому поліцейські,які прибули на місце,саме до ОСОБА_6 звертали вимогу про надання документів та проходження огляду на стан сп`яніння,нічого у присутніх не питали, ОСОБА_6 на службовом автомобілі відвели у райввілок,що там відбувалось,свідку невідомо.

ОСОБА_4 показав,що в день згадуваних вище подій він на автомобілі Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_2 приблизно в обідній час приїхав до кіоска по вул.Військбуд,де припаркував автомобіль,десь о 21.00 год.на цьому місці зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,вони разом пили пиво. Машина була не заведена, стояла з ввімкненими габаритами,ключи лежали всередині. ОСОБА_3 пішов до машини перемкнути музику,а коли вийшов з автомобіля,до нього пред`явили претензії працівники поліції ,що він у стані сп`яніння їхав за кермом та вимагали надати документи. На питання,хто власник автомобіля,ніхто з присутніх поліцейскьми не відповів,бо вони не вважали це потрібним,оскільки машина стояла без руху ,чому працівники поліції вирішили,що перед їх прибуттям автомобіль рухався,свідку незрозуміло.

Показання цих свідків суддя оцінює критично,як неправдиві,надані з метою сприяти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне.

Такі висновки ґрунтуються на тому,що ОСОБА_3 та свідки перебувають у дружніх відносинах,їх показання мають суттєві протиріччя,зокрема, ОСОБА_9 зазначив,що працівники поліції не з`ясовували у присутніх жодних обставин,без попереднього спілкування повезли ОСОБА_6 у райвідділок, ОСОБА_2 пояснював,що з працівниками поліції відбувалось спілкування з приводу того,чи рухався автомобіль на момент їх прибуття та під чиїм керуванням.

Крім того, ОСОБА_2 повідомив,що ключи від автомобіля знаходились у ньому всередині,двигун був вимкнений,грала музика,яку ОСОБА_3 перемикав та саме з цієї причини перебував в автомобілі,коли прибула поліція,тоді як ОСОБА_3 пояснив,що ключі взяв у ОСОБА_10 ,завів двигун автомобіля,ввімкнув задню передачу та габаритні вогні,ввімкнув музику,після чого на місце події прибула поліція.

При перегляді відеозапису встановлено,що на момент проведення адміністративної процедури відносно ОСОБА_6 на місці події інші особи про свою причетність до цих подій,та,зокрема,про керування згадуваним вище автомобілем,не заявляли,на вимогу поліцейських надати документи на автомобіль,таких документів не надавали.

Навіть,якщо взяти до уваги посилання ОСОБА_3 на ті обставини,що на момент вказаних у протоколі подій він розгубився,через що не був достатньо наполегливим у відстоюванні своїх пояснень, що не є особою,який керував автомобілем за згадуваних подій,проте йому були роз`яснені права,в тому числі на безоплатну правову допомогу,від якої він відмовився,протягом часу з 23.08.2022 р. ОСОБА_3 або інші особи у його інтересах не вживали заходів щодо оскарження дій поліціянтів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення на особу,не причетну до скоєння правопорушення.

Навпаки, ОСОБА_3 був ознайомлений із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, йому було запропоновано скласти пояснення на окремому аркуші або викласти їх у відповідній графі протоколу,від чого він відмовився.

Аналогічні відомості викладені у рапорті інспектора поліції Хорошун І.(а.с.3)та нічим не спростовані,тому суддя вважає обґрунтованими висновки працівників патрульної поліції про те,що автомобілем на момент прибуття на місце його зупинки керував саме ОСОБА_1 ..

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду,огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

ОСОБА_1 не заперечував ,що на момент згадуваних вище подій він перебував у стані сп`яніння та мав явні ознаки такого стану.

За направленням інспектора поліції ,виданого 23.08.2022 р.о 23.42 год. ОСОБА_1 ,як особа,що керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння,під відеофіксацію відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналізуючи досліджені докази суддя встановив,що фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 ,при розгляді справи в суді знайшли підтвердження достатніми допустимими та належними доказами,які об`єктивно нічим не спростовані.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України призначається адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гр.без позбавлення права керування транспортним засобом,оскільки такого права у встановленому законом порядку останній не отримував.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,тобто 496 грн.20 коп.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33-35,130 ч.1,251,283-285 КУпАП,суддя -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000(двадцять тисяч чотириста)гривень в дохід держави

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0008001,Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок

Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 34000(тридцять чотири тисячі )гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_11 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,а щодо постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову,може бути поновлено органом(посадовою особою),правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ___________ 20___рік