Справа № 158/2652/22 Провадження №33/802/712/22 Головуючий у 1 інстанції:Костюкевич О. К.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Людви Олександра Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Людви О.В. на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 01 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 копійок.

Останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.11.2022 о 18 год. 44 хв. в с. Веснянка на вул. Дачній Луцького району Волинської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21154» д.н.з. « НОМЕР_1 », перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер 6820» (показник згідно чеку 0,58‰ проміле).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, адвокат Людва О.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, вважає оскаржуване судове рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене при неповному з`ясуванні обставин, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

Так, на переконання апелянта, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 . Відеозапис є фрагментальним, з якого не вбачається факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом та його подальша зупинка працівниками поліції, а також самої процедури проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вказує про порушення працівниками поліції оформлення матеріалів огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення містяться підписи свідків за відсутності їх анкетних даних, у зв`язку з чим даний протокол не може бути належним доказом як і акт огляду, адже у останньому відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить про незгоду ОСОБА_2 з його результатом.

Крім того, апелянт зауважує, що працівниками поліції, не зважаючи на незгоду ОСОБА_2 з результатами приладу «Драгер» та в порушення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не проведено відповідний огляд останнього в закладі охорони здоров`я за направленням.

На підставі вказаного, захисник Людва О.В. просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Людви О.В., який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується наявними доказами в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №058197 від 09.11.2022, яким підтверджується факт керування порушником транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 09.11.2022, відповідно до якого огляд проводився за допомогою приладу «Драгер 6820», результат становить 0,58 проміле; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №733639 від 09.11.2022, з якого вбачається причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 за порушення останнім правил дорожнього руху.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

З досліджених та проаналізованих судом апеляційної інстанції вказаних вище доказів вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_2 було зупинено за порушення правил дорожнього руху, зокрема, керування транспортним засобом з непрацюючою правою фарою в режимі ближнього світла, що у свою чергу зафіксовано і на відеозаписі наявному в матеріалах справи. Крім того, як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 постанову серії БАД № 733639 від 09.11.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 121 та ст. 125 КУпАП не оскаржував, а навпаки оплатив штраф, який був призначений вказаною постановою. З огляду на наведене, заперечення захисником Людви О.В. факту керування його підзахисним транспортним засобом спростовуються як наявними доказами у матеріалах справи, так і частково самими поясненнями ОСОБА_2 , а тому апеляційним судом до уваги не беруться.

Частиною 2 статті 266 КУпАП, до якої внесені зміни Законом України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться у присутності двох свідків тільки у випадку коли неможливе застосування поліцейським технічних засобів відеозапису.

Матеріалами стверджено, що огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння за протоколом про адміністративне правопорушення зафіксований технічними засобами відеозапису, на яких чітко вбачається процедура його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Встановлено, що у ході спілкування працівниками поліції у ОСОБА_2 були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, на підставі чого останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`янінні у медичному закладі, так як спеціальний технічний пристрій «Драгер» знаходився у іншого екіпажу і його було потрібно чекати. ОСОБА_2 категорично відмовився від проведення відповідного огляду у медичному закладі, мотивуючи це перебуванням у дома ще одної дитини без нагляду. Працівниками поліції ОСОБА_2 неодноразово було запропоновано забрати другу дитину та усім проїхати у медичний заклад, однак останній категорично відмовлявся на дані пропозиції. В подальшому іншим екіпажем поліції було доставлено спеціальний технічний пристрій «Драгер» для проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Працівниками поліції був проведений огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального пристрою «Драгер 6820», результат якого становив 0,72 проміле (а.с. 2), з яким останній не погодився. В подальшому ОСОБА_2 було запропоновано повторно пройти відповідний огляд, результат якого становив 0,58 проміле (а.с. 3). Після проведеного огляду працівником поліції ОСОБА_2 знову було запропоновано проїхати в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився.

При цьому, слід відмітити, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 відповідали вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та вимогам КУпАП.

Таким чином, посилання апелянта про не направлення працівниками поліції ОСОБА_2 в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності та спростовується відеозаписом наявним в матеріалах справи.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи. Фрагментальність відеозапису, на що посилається захисник в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки апелянт не довів, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом спростовують вину ОСОБА_2 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення.

Оскільки огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння за протоколом про адміністративне правопорушення зафіксований технічними засобами відеозапису, участь свідків є не обв`язкою, а тому не зазначення анкетних даних про свідків в протоколі про адміністративне правопорушення, на переконання апеляційного суду, ніяким чином не впливає на належність і допустимість вказаного протоколу як доказу.

Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП та вимогам КУпАП.

Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Незгода сторони захисту з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, аналіз досліджених доказів у їх сукупності дає підстави суду зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні ним вимог п.2.9 а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені захисником в апеляційній скарзі доводи жодним чином не спростовують їх.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку, не встановлено.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Людви О.В., апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Людви О.В. залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 01 грудня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинськогоапеляційного суду П.П. Борсук