Справа № 163/240/22 Провадження №33/802/314/22 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судових засідань Хитрика Р.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисників Пащука Володимира Сергійовича та Слабенка Сергія Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм, РНОКПП НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 15:43 годині 30 січня 2022 року на вулиці Прикордонників в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області в порушення п.2.9.а. Правил дорожнього руху керував автомобілем "МАН", номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП. Вважає, що місцевий суд поверхнево підійшов до розгляду справу, без належної оцінки всіх фактичних обставин події та наданих ним в судовому засіданні пояснень.

Посилаючись на диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки автомобілем не керував.

На думку апелянта, наявний в матеріалах справи відеодоказ, де він керує транспортним засобом "МАН", був отриманий працівниками поліції незаконним способом. В обґрунтування вказаного зазначає, що дійсно вживав спирте з колегами на автозаправці, однак керувати в цей день вже не збирався. Працівники поліції, знаючи, що він перебуває у нетверезому стані, оскільки також знаходились на даній автозаправці та бачили в якому він стані, дали вказівку перепаркувати автомобіль, тим самим спровокували його до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Таким чином, відеозапис долучений працівниками поліції до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення є неналежний та недопустимим доказом.

Окрім цього, вказує про недопустимість як доказу результат приладу «Драгер», за допомогою якого 30 січня 2022 року проводився його огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останнє калібрування даного пристрою здійснювалось 27 травня 2021 року, що є порушенням його експлуатації.

Враховуючи фактичні обставини справи, а саме провокаційність дій зі сторони поліцейських та незаконність отриманих ними доказів просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити.

Захисниками Пащуком В.С. та ОСОБА_3 подані клопотання про визнання доказів недопустимими та неналежними, в яких останні підтримують позицію свого клієнта щодо наявності провокацій зі сторони працівників поліції, у зв`язку з чим просять визнати протокол про адміністративне правопорушення та інші докази, зокрема, результат приладу «Драгер», які додані до нього, недопустимими та неналежними.

У зв`язку з неодноразовим відкладенням розгляду судової справи зі сторони захисту суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до матеріалів справи відбулось шість судових засідань, зокрема, 01.06.2022, 10.06.2022, 17.06.2022, 24.06.2022, 01.07.2022, 06.07.2022, про дату та час розгляду яких судом належним чином повідомлялися усі його учасники. Згідно журналів судових засідань ОСОБА_4 був присутній лише на одному судовому засіданні, яке відбулось 24.06.2022, та на якому у присутності двох захисників Пащука В.С. та Слабенка С.І. надавав пояснення по суті поданої ним апеляційної скарги. В подальшому, не зважаючи на неодноразові виклики, ОСОБА_1 на наступні судові засідання не з`являвся, про причини своєї неявки суду не повідомляв. Зокрема, судовий розгляд, призначений на 06.07.2022 був перенесений саме у зв`язку з надходженням заяви захисника Пащука В.С. про відкладення та неможливість його участі в даному судовому засіданні, без викладення поважних причин такого відкладення. Окрім цього, на дане судове засідання з`явився захисник Слабенко С.І., однак внаслідок погіршенням стану здоров`я не зміг брати участь у ньому. Суддею було визначено наступну дату слухання, а саме 10.08.2022. Напередодні судового засідання ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні, у свою чергу, захисник Пащук В.С. подав заяву про припинення повноважень захисника Рапети В.А. На вказану дату та час захисник Слабенко С.І. в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить наявна в матеріалах розписка, також будь-яких клопотань чи заяв про відкладення її розгляду до апеляційного суду не подав.

Враховуючи дану процесуальну поведінку як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і її захисників, яка на переконання суду спрямована на затягування часу розгляду справи та уникнення правопорушником адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, дослідження усіх доказів, також було заслухано пояснення самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідків за заявленим клопотанням сторони захисту, апеляційний суд вважає за можливе завершити судовий розгляд даної справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Враховуючи вказане, будь-яких порушень прав та свобод ОСОБА_1 , в тому числі права на захист, суд не вбачає.

Так перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При винесенні постанови даних вимог закону місцевим судом дотримано.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є законними, відповідають фактичним обставинам справи та повністю підтверджується зібраними у відповідності з нормами КУпАП доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219287 від 30.01.2022, яким зафіксовані обставини перебування апелянта в стані алкогольного сп`яніння та керування ним транспортним засобом; роздруківкою з приладу «Драгер 6810», результат тестування якого становить 2,86 проміле; відеозаписами долученими до протоколу, на яких зафіксовано рух транспортного засобу "МАН", номерний знак НОМЕР_2 та проходження ОСОБА_1 процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння та іншими доказами наявними у матеріалах справи.

Наведені докази узгоджуються між собою, та в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушення.

З досліджених та проаналізованих судом апеляційної інстанції відеозаписів, вбачаються обставини зупинки ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом - автомобілем марки "МАН", номерний знак НОМЕР_2 , за порушення ПДР України, за результатами чого поліцейськими винесено постанову серії БАВ № 619839. Під час спілкування порушника з поліцейськими у службовому авто, у останнього були виявлені зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим співробітниками поліції останньому запропоновано пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. В свою чергу, ОСОБА_1 , не заперечуючи керування ним автомобілем, згодився пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

Також будь-яких зауважень чи незгод з діями працівників поліції даним відеозаписом не зафіксовано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення старший сержант поліції ОСОБА_5 ствердив, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були виявленні при безпосередньому спілкуванні з ним в службовому авто щодо порушення останнім правил дорожнього руху. Заперечив про обізнаність щодо перебування порушника у стані алкогольного сп`яніння при вказівці перепаркувати транспортний засіб. Аналогічні показання надав суду і свідок капітан поліції ОСОБА_6 , який був в екіпажі разом з ОСОБА_5 .

Пояснення надані працівниками поліції узгоджуються з наявним відеозаписом (відеофайл №…3619_0006А), при дослідженні якого вбачається, що при висловлені працівником поліції вказівки на перепаркування автомобіля, ОСОБА_1 знаходився в кабіні транспортного засобу, поліцейський за декілька метрів від нього, будь-яких ознак алкогольного сп`яніння останній не виявляв та не озвучував водієві. Лише при спілкуванні в службовому автомобілі з порушником працівник поліції внаслідок виявлення різкого запаху з ротової порожнини в останнього запропонував водієві пройти відповідний огляд.

Докази наявні у матеріалах справи вказують на те, що дії та поведінка працівників патрульної поліції жодним чином не свідчать про провокацію з їхнього боку стосовно апелянта, оскільки останній, знаючи, що він вживав напередодні, як він сам пояснював, алкогольні напої, мав об`єктивну можливість відмовитися від керування транспортним засобом, тобто від вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи навіть твердження ОСОБА_1 про те, що працівника поліції пред`явили йому вимогу перепаркувати автомобіль, останній мав можливість відмовитися від такої пропозиції або звернутися до працівників поліції або інших осіб про переміщення транспортного засобу.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 про вчинення щодо нього працівниками поліції провокації нічого не зазначено, також він не звертався до правоохоронних органів з цієї підстави.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд не вбачає у діях працівників поліції факту провокації щодо ОСОБА_1 .

На переконання суду апеляційної інстанції, у ситуації яка трапилась, дії поліцейських відповідають вимогам КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у нього мети керувати транспортним засобом, оскільки факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння доводиться сукупністю наявних доказів, які підтверджують обставини правопорушення.

З відеозапису, прикріпленого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ним правил ПДР, зокрема, останній не користувався пасками безпеки, у зв`язку з чим поліцейським складено щодо порушника постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 619839. Також з даного відеодоказу при спілкуванні з працівниками поліції сам порушник не заперечував факт керування ним транспортним засобом. Вказана постанова є чинною, будь-яких відомостей щодо її оскарження сторона захисту не надала. Апеляційний суд вважає. що відсутні підстави для задоволення клопотання сторони захисту про витребування з відділення поліції №1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області відеозапису на підтвердження чи спростування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом без ременя безпеки.

Аналізуючи відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо належності і допустимості даного доказу в розумінні ст.251 КУпАП. Так вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи, а тому твердження як апелянта, так і його захисників про недопустимість та неналежність даного відеозапису як доказу є голослівними.

Відповідно до матеріалів справи огляд водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатору «Alcotest 6810». Остання калібрування даного пристрою згідно з роздруківки здійснювалось 27 травня 2021 року.

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні, згідно з Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженим Постановою КМУ від 09.11.2004 №1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, термін дії до 10.02.2015.

Відповідно до роз`яснень ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 включення, згідно з Постановою КМУ №1497, Драгера «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

Використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015 є законним.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.

Згідно із сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу Драгер «Алкотест 6810» становить один рік.

Частиною 1 Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» п.1. визначено основні терміни, зокрема:

калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу;

повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам

Статтею 27 цього Закону зазначається, що калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології.

З точки зору параметра обов`язковості, то на переконання апеляційного суду, лише повірка - процедура строго необхідна, а калібрування - це добровільне рішення.

Суд наголошує, що у водія ОСОБА_1 було виявлено стан алкогольного сп`яніння 2,86 проміле, що майже в 14 раз перевищує допустиму норму встановлену Інструкцією про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року. На переконання апеляційного суд, навіть з урахуванням того, що калібрування вимірювального пристрою відбулось поза межами строку встановленого інструкцією по його експлантації, не спростовує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд апеляційної інстанції не вбачає істотних порушень вимог КУпАП при проведені огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, які могли б стати беззаперечною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, апеляційний суд зауважує на те, що згідно відеозапису подій, що мали місце 30 січня 2022 року, після проведення огляду водій ОСОБА_1 був ознайомлений з його результатом, незгоди не висловлював, будь-яких вимог про необхідність надання сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки працівникам поліції не висував.

Окрім цього, слід зазначити, що в ході апеляційного розгляду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неодноразово змінював свою позицію щодо вживання алкогольних напоїв за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення від 30 січня 2022 року. В поданій апеляційній скарзі зазначає: «не заперечую того, що з колегами вживав спиртне…» (а.с.26), однак у клопотанні від 09.06.2022 року вказує: «.. є людиною старшого віку та обмежено приймаю ліки на спиртовій основі ближче до часу добового відпочинку. Також я 30.01.2022 не вживав спиртних напоїв…» (а.с. 49). Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції розцінює дані розбіжності в показах апелянта як намагання уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення в цілому.

Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі, не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Також будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів викладених в апеляційній скарзі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року щодо останнього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук