Єдиний унікальний номер: 379/1214/22
Провадження № 3/379/836/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Разгуляєва О.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

12.11.2022 року о 19 год. 16 хв. ОСОБА_1 , в м. Тараща по вул. Б.Хмельницького, керував автомобілем «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6810» на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується тестом № 76 від 12.11.2022р.,результат огляду становить 1,26% проміле. Чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та захисник Шапошник Є.В. звернулися до суду з клопотанням про закриття провадження по справі, оскільки, на їх думку, в матеріалах справи відсутні достатні докази винуватості ОСОБА_1 , тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. Стверджували, що поліцейськими допущено ряд помилок під час оформлення матеріалів справи та складання протоколів. Зауважили, що ОСОБА_1 не погоджувався з показником «Драгер». Однак його не направили для проведення огляду на стан сп`яніння до медичного закладу, що є порушенням та свідчить про неналежність доказів, які зібрано з порушенням.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши письмові матеріали справи, в тому числі переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського відображено як водій ОСОБА_1 знаходиться за кермом автомобіля, який було зупинено поліцейськими за порушення вимог ПДР України. Пізніше на пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння (результат тесту 1,26% проміле), проти якого він не заперечував, оскільки, як сам відмітив, перед цим випив чарочку. За таких обставин суд вважає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського повністю відображає обставини події та повністю доводить винність ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.9а) ПДР України, тобто вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується твердження захисника в частині того, що, ніби то його підзахисний не погодився з результатом тесту «Драгер», і не був доставлений до закладу охорони здоров`я, є необгрунтованими, оскільки відсутність будь-яких заперечень зі сторони ОСОБА_1 щодо результату тесту, чітко зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, як і згода водія пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння за допомогою приладу "Драгер". За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника щодо закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Також, з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що працівником поліції проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування технічного засобу та зафіксовано як він сам повідомив що вживав алкогольні напої.

Щодо невручення ОСОБА_1 другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення, суд до уваги не приймає, оскільки наявний в матеріалах справи протокол свідчить, про те що ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений, наявні його підписи, жодних пояснень останнього щодо невручення йому протоколу матеріали справи не містять.

Доводи захисту про те, що працівники патрульної поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП, безпідставні. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Таращанському районному суді Київської області, що підтверджено його підписом у протоколі.

Твердження захисника, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів не заповнена графа з результатами згоден не відповідає дійсності, оскільки в зазначеній графі наявний підпис ОСОБА_1 .

Крім того, суд зазначає якщо ОСОБА_1 вважає, що при оформленні адміністративного правопорушення працівниками поліції допущено невиконання певних службових обов`язків , то це може бути підставою для оскарження його дій і притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, однак ніяким чином не спростовує та не є підставою для нівелювання факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази в сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення саме 12.11.2022р., при цьому , докази які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні та стороною захисту не надані.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 178743, актом огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціального технічного засобу, тестом «Драгер» від 12.11.2022р., актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відеозаписом з нагрудних камер поліцейського, який, як вважає суд є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законнним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП слід накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя: О. В. Разгуляєва