Справа 362/4848/22
Провадження 3/362/2600/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2022 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення, щодо неповнолітнього

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2

за статтею 152 КУпАП і

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 28 вересня 2022 року о 15:15 ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. Донбасівська в м. Василькові, розміщував оголошення на стовпах і парканах будинків, чим порушив вимоги пункту 7.11.5 Правил благоустрою території міста Василькова та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 152 КУпАП.

У судовому засіданні законний представник - ОСОБА_2 заперечила винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення законного представника та дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Тобто, вказана норма є бланкетною та повинна розкриватись у відповідних законодавчих і підзаконних нормативно-правових актах.

Суд констатує, що такого нормативно-правового, як «Правила благоустрою території міста Василькова та вчинив адміністративне правопорушення» не існує.

Водночас суд зазначає, що рішенням п`ятої сесії Васильківської міської ради VІIІ скликання від 14 травня 2021 року № 27-05-VIIІ затверджено Правила благоустрою території Васильківської міської територіальної громади, відповідно до пункту 7.11.5 яких роботи, пов`язані з розташуванням рекламних засобів, виконуються з обов`язковим відновленням благоустрою місця (території, споруди) у передбачений дозволом термін. Підключення рекламних засобів до існуючих мереж зовнішнього освітлення здійснюється відповідно до вимог, передбачених чинним законодавством.

Наведена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула інкримінованого адміністративного правопорушення жодним чином не корелюється із вимогами пункту 7.11.5 вищенаведених Правил.

Згідно зі статтею 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з вимогами статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до Рішення КСУ від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, у рішенні від 21липня 2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію про те, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З наведеного висновується, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних, допустимих і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтею 152 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Попович