КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/3553/2022
справа № 758/8995/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Андрієнко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

за апеляційною скаргою Ніцу Ігоря Георговича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року, ухвалену суддею Ікорською Є.С.,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в рахунок держави в розмірі 496, 20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, 04.11.2022 року Ніцу І.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, мотивуючи тим, що постанова прийнята з порушенням процесуального права. Вказує, що працівники поліції запропонували проїхати не до наркології, а пройти медичний огляд, не зазначаючи на який стан сп`яніння алкогольний чи наркотичний. Про те він відмовився, оскільки через декілька годин повинен був їхати на роботу. Звертає увагу на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти тест на вживання алкогольних або наркотичних препаратів на місці зупинки, проти чого він не заперечував би. Зазначає, що під час складання протоколу працівники поліції виявили інформацію, що 20.08.2022 року відносно ОСОБА_1 складався протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в незалежності від того чи було прийняте процесуальне рішення суду за епізодом 20.08.2022 року працівники поліції зобов`язані були скласти адміністративний протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАп, як вчинення повторного адміністративного правопорушення, натомість вони склали протокол не вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а в тимчасовому талоні на управління транспортним засобом взагалі вказали за ч. 5 ст. 130 КУпАП. Вказує, оскільки протокол складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не за ч. 2, вважає, що суд позбавлений можливості та не має право самостійно перекваліфіковувати дії правопорушника збільшуючи обсяг та відповідальність особи, а тому зазначає, що в даному випадку необхідно закрити провадження по справі.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Ніцу І.Г. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відносно ОСОБА_1 13.09.2022 року о 10:20 год. за адресою: пр. Г. Гонгадзе, 2/1, м. Київ, складено адміністративний протокол, відповідно до якого той керував автомобілем «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Як передбачено пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно з абзацом 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Як вбачається із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_2 на пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`янінняне відмовився. Пояснив, що він тривалий час перебував на роботі, стомився і через 8 годин йому знову заступати на роботу, тому він має червоне обличчя , так як не спав всю ніч.

Відповідно до Порядку і процедури медичного освідування на предмет керування транспортним засобом в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, особа на предмет наркотичного сп`яніння може бути освідчена лише у закладі охорони здоров'я та не пізніше двох годин після зупинки.

Як вбачається із матеріалів справи докази відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності свідків, які б могли підтвердити відмову від проходження огляду.

Доказів вручення ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп`яніння та його невиконання , в матеріалах справи немає.

Так, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вважаю,що оскаржувана постанова суду першої інстанціїне містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, в ній не наведено жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності.

Враховуючи те, що не наведено жодних належних доказів вчинення особою адміністративного правопорушення, судвважає, що суд першої інстанції дійшовпередчасного висновку про винуватість особи.

Вважаю безпідставним врахування судом першої інстанції протоколу в якості доказу вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, адже під час складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення працівник поліції діяв як службова особа - інспектор патрульної поліції. Суд зазначає, що свідчення тільки такої особи у цій справі не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірностіпритягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства покладено на представників держави.

Факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено особу, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, оскільки вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення , передбаченого ст.. 130 ч.1 КУпАП не доведена.

Керуючись ст. 294, 293 247 , КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ніцу Ігоря Георговича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та ухвалити нову постанову про закриття провадження по справі у зв`язку із недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Андрієнко А.М.