Справа №461/6906/21
Провадження №3/461/1548/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., з участю представника митного органу Лубоцького Б.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Дашо Т.Ю. та представника заінтересованої особи адвоката Паславського В.Н., розглянувши матеріали, я кі надійшли від Львівської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), працівника компанії SE «GREEN COTTON GROUP A/S» (Thrigesvej 5, DK-7430 Ikast, Denmark; СVR-nr. 15694505)

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил, 08 липня 2021 року о 09 годині 40 хвилин в зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_3 (водій ПП Фірма «ВМВ ТРАНС» (; 79049, вул. Драгана 26/105, м. Львів) з товаром: «сировина для переробки вагою 7980 кг», який прямував з Королівства Данії в Україну смугою руху «червоний коридор» в режимі імпорт за попередньою митною декларацією типу ДКД - ЕЕ №UA 209000/2021/936150.

Як підставу для переміщення товару, водієм фірми перевізника до митного контролю подано наступні документи:

- міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 028667 від 06.07.2021 року;

- рахунок-фактура (Proforma-invoice) № 4675 від 06.07.2021 року.

Відповідно до поданих документів, від відправника товарів, компанії SE «GREEN COTTON GROUP A/S» (Thrigesvej 5, DK-7430 Іkast, Denmark; CVR-nr. 15694505) в адресу отримувача ДП «ГРІН КОТТОН ГРУП ЛЬВІВ» (79040, вул. Городоцька, 226, м. Львів; ) переміщується товар: «сировина для переробки вагою 7980 кг». Вартість переміщуваного товару згідно наданих до митного контролю товаросупровідних документів становить 108 343,66 USD, що згідно курсу НБУ, станом на 08.07.2021 року становить 2 952 332,23 грн.

Товар переміщується у відповідності до контракту від 07.03.2002 та додаткових угод №2 та №3 до нього укладених між компанією «NOVOTEX A/S, DK-7430 Ikast» (нова назва «GREEN COTTON GROUP A/S» - відповідно до додаткової угоди №2 до Контракту №1 від 07.03.2002р. укладеної 01.09.2016р.) в особі Lasse Simonsen (Лассе) і ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ДП «Львівтекс Датської Компанії Грін Коттон» (нова назва ДП «ГРІН КОТТОН ГРУП ЛЬВІВ» - відповідно до додаткової угоди №3 до Контракту №1 від 07.03.2002р. укладеної 07.02.2017р.) в особі члена правління директорів ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ).

Під час здійснення митних формальностей в ході проведення митного огляду вищевказаного товару, у вантажному відсіку транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , крім товарів, зазначених у товаросупровідних документах, виявлено 5 коробок з наклеєними поверх однієї з них інвойсами, а саме: «INV NO. PI21ZF013 від 25.06.2021 та Faktura nr. 194596 від 30.06.2021», які не були пред`явлені до митного оформлення. Встановлено, що в зазначених коробках знаходилася фурнітура до текстильних виробів, вказана у вищезгаданих товаросупровідних документах, в загальній кількості 75 500,00 шт., загальною вартістю 2 164,8 доларів США (відповідно до документу INV NO. PI21ZF013 від 25.06.2021) та 205,72 євро (відповідно до документу Faktura nr. 194596 від 30.06.2021), що згідно курсу НБУ станом на 08.07.2021 року становить 65 740,42 грн.

08.07.2021 Львівською митницею листом №7.4/20-01/14/733 керівнику компанії «ДП «ГРІН КОТТОН ГРУП ЛЬВІВ» () ОСОБА_8 , засобами електронного зв`язку, скеровано повідомлення про виявлені невідповідності щодо переміщуваного товару, а також про необхідність прибуття до Львівської митниці для надання пояснення з даного приводу.

У відповідь на зазначений лист керівником ДП «ГРІН КОТТОН ГРУП ЛЬВІВ» ОСОБА_8 , засобами електронного зв`язку, скеровано копії наступних документів: контракт від 07.03.2002 №1 з додатками та додаткові угоди №2 та №3 до нього; дозвіл на переробку давальницької сировини №2938/7.4-28-10-01/23 від 18.09.2020, проформа-інвойс №4675 від 06.07.2021р., CMR 028667 та повідомлено, що про товар який був завантажений, але був відсутній в товаросупровідних документах, їм нічого не було відомо, тому на нього не було оформлено декларацію.

Також, керівником (декларантом) зазначено, що документи (інвойс) видавались в Данії працівником компанії «GREEN COTTON GROUP A/S» ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та надано копію пояснення наданого зазначеною особою.

В даному поясненні працівник компанії «GREEN COTTON GROUP A/S» ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) визнав факт завантаження в транспортний засіб реєстраційним номером BC7872EX/BC6851XP товарів, не зазначених в рахунку-фактурі (Proforma-invoice) № 4675 від 06.07.2021 року, які було виявлено під час митного огляду зазначеного транспортного засобу.

Таким чином, згідно протоколу, працівником компанії «GREEN COTTON GROUP A/S» ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товару його кількості та вартості. Зазначені дії ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) кваліфіковані уповноваженими посадовими особами митного органу як порушення митних правил, передбачені ч. 1 с. 483 МК України.

В судовому засіданні представники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен окремо, заперечили вину ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а також сам факт порушення митних правил. Обґрунтовуючи свої доводи, представники вказали, що у діях ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) відсутній прямий умисел та корисливий мотив. Зазначили, що гудзики, щодо ввезення яких митними органами складено протокол про порушення митних правил, є одним з багатьох видів сировини, яка використовується для пошиття готового одягу, і яка в подальшому реекспортується за межі митної території України. При ввезенні на митну територію України ґудзики помішуються у митний режим переробки із подальшим вивезенням з митної території України у складі готової продукції. Їх ввезення, з подальшим вивезенням у складі готової продукції, не завдає жодної шкоди Державному бюджету України, оскільки ці ґудзики не попадають у торговий оборот на митній території України. Зібрані митними органами документи, які засвідчують використання ґудзиків у технологічному процесі пошитті готового одягу, а саме: зовнішньоекономічний контракт від 07 березня 2002 року № 1, додатками №№ 2,3 до зовнішньоекономічного контракту від 07 березня 2002 року № 1, дозвіл на переробку, заява про надання дозволу на переробку від 18.09.2020 р. вх. № 2938/7.4-28-10-01/23, додаток до заяви про надання дозволу на переробку з переліком технологічних операцій, сировини та готової продукції. В поясненнях, які надав фінансовий контролер ОСОБА_10 наданих останнім для долучення до матеріалів справи, зазначено, що вантажник, який безпосередньо здійснював завантажування тканини у вантажне відділення вантажного автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (мав перевозити сировину для переробки на митній території України), помилково додатково завантажив і ящики з ґудзиками, відправка яких мала відбутися з іншою партією сировини для переробки, та не повідомив про такі свої дії ОСОБА_13 - особу відповідальну за формування документів на перевезення та за інформування переробника товарів - ДП «Грін Коттон Груп Львів», що привело до того, що ОСОБА_10 не сформував необхідні документи для перевезення та не повідомив переробника - ДП «Грін Коттон Груп Львів» про надіслання до нього цих товарів. Ящики із ґудзиками були завантажені безпосередньо у вантажне відділення автомобіля, який перевозив сировину для переробки на митній території України, містили відповідне маркування (до ящиків для ідентифікації було прикріплено пакети із рахунком від 25.06.2021 р. № РГ212Р013 та фактурою від 30.06.2021 р. № 194596) і не були приховані будь-яким чином від митного контролю.

Представник Львівської митниці Держмитслужби України у судовому засіданні протокол підтримав, вказавши, що твердження сторони захисту є безпідставними, а тому просив не брати їх до уваги та притягнути ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) до відповідальності встановленої Митним кодексом.

Заслухавши доводи представника митниці та представників особи яка притягається до відповідальності і заінтересованої особи, дослідивши в повному обсязі матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст.483 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

В ході судового розгляду встановлено, що митним органом ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митним органам як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані щодо кількості, найменування та вартості товару.

Відповідно до ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозицією ч. ст.483 МК України передбачено настання адміністративної відповідальності у разі переміщення або наявних дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст. 191 МК України, до обов`язків перевізника належить перевіряти під час прийняття товарів до перевезення точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Згідно ч.37 ст.4 МК України, перевізником є особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Пунктом 3 ч.1 ст. 191 МК України визначено право перевізника замінювати уповноважену перевізником особу (водія), відповідальну за доставку товарів до митного органу призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни.

Статтею 460 МК України визначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Наведені положення визначають випадки коли суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, може бути перевізник.

В свою чергу, в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) не являється перевізником, а є особою відповідальною за формування документів на перевезення та за інформування переробника товарів. При цьому, також встановлено, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) не був присутній під час завантаження товару, а фактично був уповноважений подати та сформувати товаросупровідні документи, зокрема їх оформити та надати відповідними особам.

Судом встановлено, що громадянин Королівства ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ) не є посадовою особою ОСОБА_15 , а займає посаду фінансового контролера, тобто найманий працівник і не входить ні до виконавчого органу Грін Коттон Груп А/С, ні до складу її наглядової ради, що підтверджується витягом з Данського управління у справах бізнесу, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), був складений лише на підставі відповіді на лист Львівської митниці №7.4/20-01/14/733 від 08.07.2021 скерованого керівником компанії «ДП «ГРІН КОТТОН ГРУП ЛЬВІВ» ОСОБА_8 .

Так, у відповіді на зазначений лист керівником ДП «ГРІН КОТТОН ГРУП ЛЬВІВ» ОСОБА_8 , засобами електронного зв`язку, скеровано копії наступних документів: контракт від 07.03.2002 №1 з додатками та додаткові угоди №2 та №3 до нього; дозвіл на переробку давальницької сировини №2938/7.4-28-10-01/23 від 18.09.2020, проформа-інвойс №4675 від 06.07.2021р., CMR 028667 та повідомлено, що про товар який був завантажений, але був відсутній в товаросупровідних документах, їм нічого не було відомо, тому на нього не було оформлено декларацію.

Також, керівником зазначено, що документи (інвойс) видавались в Данії працівником компанії «GREEN COTTON GROUP A/S» ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та надано копію пояснень останнього.

У процесі розгляду справи, судом досліджено: зовнішньоекономічний контракт від 07 березня 2002 року № 1, додатками № 2, № 3 до зовнішньоекономічного контракту від 07 березня 2002 року № 1, дозвіл на переробку, заява про надання дозволу на переробку від 18.09.2020 вх. № 2938/7.4-28-10-01/23, додаток до заяви про надання дозволу на переробку з переліком технологічних операцій, сировини та готової продукції, а також пояснення, які надав фінансовий контролер ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ). Так, відповідно до пояснень ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), вантажник, який безпосередньо здійснював завантажування тканини у вантажне відділення вантажного автомобіля з реєстраційним номером ВС78872ЕХ/ НОМЕР_2 (мав перевозити сировину для переробки на митній території України), помилково додатково завантажив і ящики з ґудзиками, відправка яких мала відбутися з іншою партією сировини для переробки, та не повідомив про такі свої дії ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) - особу відповідальну за формування документів на перевезення та за інформування переробника товарів - ДП «Грін Коттон Груп Львів», що призвело до того, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) не сформував необхідні документи для перевезення та не повідомив переробника - ДП «Грін Коттон Груп Львів» про надіслання до нього цих товарів.

Ящики з ґудзиками помилково були завантажені безпосередньо у вантажне відділення вантажного автомобіля, який перевозив сировину для переробки на митній території України, містили відповідне маркування (до ящиків для ідентифікації було прикріплено пакети із рахунком від 25.06.2021 № РІ212Р013 та фактурою від 30.06.2021 № 194596) і не були приховані будь-яким чином від митного контролю.

Крім того, наведені обставини підтверджуються поясненнями водія ОСОБА_16 наданими митному органу, з яких, зокрема вбачається, що він був присутній під час завантаження товару і виявлений митним органом товар був завантажений помилково.

Отже, в ході розгляду справи встановлено, що під час здійснення завантаження товару до автомобіля помилково було завантажено товар про існування та завантаження якого ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) не знав та повідомлений не був. Крім того, встановлено, що товар оформлення перевезення якого було покладено на ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) був у наявності та відповідав товаросупровідним документам. Також, виявлений товар не був прихований від митного органу.

Таким чином, суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що вище зазначене засвідчує відсутність корисливого мотиву в діях ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), а також заінтересованої особи (власника товарів) - Грін Коттон Груп А/С, при ввезенні на митну територію України гудзиків, згідно документів: рахунку від 25.06.2021 р. № РІ212Р013 та фактури від 30.06.2021 р. № 194596.

Наведені вище обставини вказують на те, що в ході розгляду справи не здобуто доказів наявності у ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) повноважень чи обов`язку наданих йому перевізником щодо перевірки точності відомостей про кількість, найменування та вартість товару.

Також такі обставини свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення безпосередньо ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митним органам як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані щодо кількості, найменування та вартості товару.

Суд також вважає за необхідне відзначити, що у своїй постанові від 18.01.2022 року, за результатами перегляду рішення судді першої інстанції у даній справі, суддя Львівського апеляційного суду прямо вказав та звернув увагу на те, що митницею не встановлено та не перевірено чи є ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) особою, яка може нести відповідальність за ч. 1 ст. 483 МКУ та не надано жодних підтверджень цього, як і не з`ясовано хто ж саме є декларантом переміщуваного товару через митний кордон. В цій же постанові наведено, що з протоколу та долучених до нього матеріалів залишається незрозумілим, якими саме доказами підтверджується, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) є належним суб`єктом правопорушення.

Крім того, у зазначеній постанові вказано, що апеляційний суд робить висновок про те, що митним органом не вживалось жодних інших заходів щодо встановлення осіб, причетних до вчинення адміністративного правопорушення.

Натомість, наведені доводи та зауваження суду апеляційної інстанції залишились поза увагою відповідних уповноважених представників митного органу. Так, під час нового розгляду справи представник митного органу не надав суду змістовних пояснень з приводу того, яким чином усунуті наведені недоліки. Зокрема, долучені до матеріалів справи після апеляційного перегляду документи, зібрані на відповідні запити митного органу не усувають встановлених апеляційним судом недоліків щодо відсутності у матеріалах справи належних доказів на підтвердження або спростування обставин наведених у протоколі щодо вчинення ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків ("Коробов проти України" від 21.10.2011 року).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Відповідно до ч.4 ст.3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 МК України).

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 6 Конвенції встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, враховую те, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Отже, адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією товарів, а також товарів, транспортних засобів, мають каральний і стримуючий характер.

Водночас, розмір штрафу в даній категорії справ інколи перевищує розмір штрафів визначених санкцією окремих статей Кримінального кодексу України.

Таким чином, адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статті 483 МКУ може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній(в даному випадку особа відносно якої складено протокол) вчинив правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні (в даному випадку на митний орган), і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до відповідальності.

Водночас, наведені вище факти та обставини свідчать про те, що уповноваженими особами митного органу не досліджено та не перевірено належним чином всіх реально можливих версій щодо характеру події, винуватості особи та інших важливих для встановлення об`єктивної істини обставин справи.

В процесі провадження у справі митним органом не дотримано принципу повноти дослідження обставин справи, що суттєво впливає на об`єктивність рішення у провадженні, а також не здобуто такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені у протоколі висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення(в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд виходячи із загальних засад державної митної справи, законності, презумпції невинуватості, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, приходить до висновку, що під час розгляду даної справи не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст.483 МК України.

Матеріали справи не містять достатніх, належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) свідомо порушив встановлений цим Кодексом порядок проходження митного контролю з порушенням визначеної законодавством процедури.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей та доказів про вчинення ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) адміністративного правопорушення та враховуючи вимоги закону щодо того, що усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягається до відповідальності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

З урахуванням наведеного, провадження по справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України, суд -

постановив:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) за ч.1 ст.483 МК України закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №1253/20900/21, товар, після набрання даною постановою законної сили, повернути володільцю «GREEN COTTON GROUP A/S» (Thrigesvej 5, DK-7430 Іkast, Denmark; CVR-nr. 15694505) в особі уповноваженого представника для вивезення за межі митної території України або для здійснення митного оформлення.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.