Справа № 135/1300/22
Провадження № 3/135/616/22
ПОСТАНОВА

іменем України

12.12.2022 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №3 Гайсинського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерку, працюючу, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №408849 від 02.12.2022 зазначено, що ОСОБА_1 неналежно виконала свої опікунські обов`язки відносно своєї онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у ліцеї №2 Ладижинської міської ради порушує норми поведінки, виражається нецензурною лайкою по відношенню до оточуючих, схильна до агресії, на зауваження викладачів не реагує.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винність не визнала. Повідомила, що цікавиться навчанням та займається вихованням онуки. Вона два тижні ходила до школи та була присутня на уроках. Вживає всіх можливих заходів для забезпечення нормальних умов проживання та виховання онуки. Вона перебуває на пенсії, однак продовжує працювати. З нового року буде переводити онуку в іншу школу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ч. 2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 норми закону.

Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона за ч. 1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

У складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №408849 від 02.12.2022 не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків.

Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме те, що її онука ОСОБА_2 виражається нецензурною лайкою, не є достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як опікун, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню онуки, тобто дані обставини самі по собі не утворюють об`єктивної сторони, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З наявних в матеріалах справи доказів (характеристика учениці ОСОБА_2 видана директором та класним керівником) вбачається, що бабуся контролює навчальний процес та поведінку онуки, але результату не має, що виключає у діях ОСОБА_1 умисне ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання.

Крім того, відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦК України неповнолітньою особою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Одночасно згідно змісту ст. 31 ЦК України та ч. 2 ст. 6 СК України встановлено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою (на день складення протоколу мала 13 повних років).

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП - відповідальність за цією нормою закону настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Тобто положення ст. 184 КУпАП - не передбачають відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють малолітніх осіб.

Таким чином, суд в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не вбачає.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких i узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 вiд 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення вiд 18 січня 1978 року у справі «Iрландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, щодо виховання своєї онуки, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, матеріали справи не містять.

Тому справа підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діяннях ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 184, 247 п.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя