П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2054/22

Провадження № 3/348/1127/22

12 грудня 2022 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У с т а н о в и в :

05.11.2022 о 02 годині 20 хвилин в м. Надвірна по вул. Грушевського ОСОБА_1 керував транспортним засобом FIAT DOBLO, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці події за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, прилад ARBF 0441, тест № 4220, результат 3,05 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Відеофіксація здійснювалася на нагрудну бодікамеру NC202307.

В судові засідання 24.11.2022 та 09.12.2022 ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся шляхом відправлення судових повісток за місцем його мешкання, судову повістку не отримав. Конверти з судовими повістками повернуті до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Враховуючи, що ОСОБА_1 обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи в Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області, правильність адреси місця проживання засвідчив своїм підписом в протоколі, зацікавленості в розгляді справи не виявив, судову повістку не отримав, результат проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння не оскаржував, суд розцінює його неявку як намагання ухилитися від відповідальності, а тому вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До матеріалів справи разом з протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 336280 від 05.11.2022, наданий диск з відеозаписом подій. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 в добровільному порядку погодився пройти огляд на місці зупинення транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, результат показав 3,05% проміле, про що було складено відповідний висновок. ОСОБА_1 погодився із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також на відеозапису зафіксоване відсторонення водія від керування автомобілем.

Таким чином, факт скоєння гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджено протоколам про адміністративне правопорушення ААД № 336280 від 05.11.2022, рапортом, актом огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, прилад ARBF 0441, тест № 4220 результатом якого є перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння - 3,05 проміле алкоголю, відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Таким чином, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначає адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП. .

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко