КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи: 361/6463/18 Постанова винесена суддею Батюк В.В.
Номер апеляційного провадження: 33/824/1921/2022
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Худик М.П., при секретарі судового засідання Самборі Д.О., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1., адвоката Попроцького Д.М., на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

Згідно з постановою судді, 27 вересня 2018 року близько 03 години 10 хвилин по вул. Лісовій, 6, в с. Зазим'є Броварського району Київської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ШЕВРОЛЕ АВЕО» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, захисник ОСОБА_1 , адвокат Попроцький Д.М., подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, згідно доводів апеляційної скарги, водійське посвідчення № НОМЕР_2 , видане 23 січня 2002 року, було викрадено у ОСОБА_1 у 2008 році. В подальшому, ОСОБА_1 28 березня 2008 року отримав у Кременчуцькому ВРЕР дублікат п/в «ВС» НОМЕР_3.

Таким чином, як вказує захисник, особа, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та яка керувала транспортним засобом, надала інспектору, а в подальшому суду, недійсне водійське посвідчення.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 ніколи не мешкав за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, не володів та не керував автомобілем «ШЕВРОЛЕ АВЕО» н/з НОМЕР_1 .

Одночасно захисник ОСОБА_1 , адвокат Попроцький Д.М., просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на ті обставини, що про постановлене судом рішення ОСОБА_1 дізнався у червні 2022 року при спробі поміняти своє водійське посвідчення, а саму копію постанови судді отримав на електронну адресу лише 04 липня 2022 року.

Також, від захисника ОСОБА_1 , адвоката Попроцького Д.М., надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року суд враховує наступні обставини.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відбувся без його участі. Також, в наданих суду матеріалах наявна судова повістка про виклик останнього в судове засідання на 14 листопада 2018 року, яка повернулася до суду першої інстанції без вручення адресату. Відомості про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, яка згідно супровідного листа надсилалась йому 14 листопада 2018 року (а.с. 11), в матеріалах справи відсутні. Таким чином, враховуючи наведене, а також з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне клопотання задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Також, вважаю обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 , адвоката Попроцького Д.М., з приводу того, що вказана постанова суду підлягає скасуванню, а адміністративне провадження закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі.

Згідно оскаржуваної постанови, 27 вересня 2018 року близько 03 години 10 хвилин по вул. Лісовій, 6, в с. Зазим'є Броварського району Київської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ШЕВРОЛЕ АВЕО» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наданими суду матеріалами.

При цьому суду були надані лише протокол про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2018 року та письмові пояснення двох свідків, які були присутні на місці події.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги захисника, 27 вересня 2018 року був зупинений не ОСОБА_1 , а інша особа, яка мала водійське посвідчення № НОМЕР_2 , видане 23 січня 2002 року на ім`я ОСОБА_1 . Вказане водійське посвідчення було викрадено у ОСОБА_1 у 2008 році, у зв`язку з чим він отримав у Кременчуцькому ВРЕР дублікат п/в «ВС» НОМЕР_3.

На підтвердження своїх доводів стороною захисту було надано копію водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_1 від 28 березня 2008 року з відміткою «дублікат п/в ВС НОМЕР_3» виданий Кременчуцькому ВРЕР.

Також, адвокат Попроцький Д.М. зазначає, що його підзахисний ніколи не володів автомобілем «ШЕВРОЛЕ АВЕО» н/з НОМЕР_1 .

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу, яка була надана заступником начальника Головного сервісного центру МВС на запит апеляційного суду, автомобіль «ШЕВРОЛЕ АВЕО», д.н.з. НОМЕР_1 , з 22 січня 2016 року зареєстрований на ОСОБА_3 , з правом користування ОСОБА_4 .

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 ніколи не мешкав за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, а саме: АДРЕСА_1 , то суд апеляційної інстанції зважає на наступні обставини.

Судова повістка про виклик ОСОБА_1 , яка надсилалася останньому за вказаною адресою, повернута без вручення адресату за закінченням терміну зберігання. В подальшому, на цю ж адресу ОСОБА_1 було направлено копію постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року, відомості про отримання якої в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 наявний запит судді до Державної фіскальної служби щодо надання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , та відповідь на вказаний запит, щодо відсутності можливості надати вказану інформацію, оскільки не можливо однозначно ідентифікувати особу. Крім того, в матеріалах справи є неодноразові нагадування суду першої інстанції до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Київській області щодо повідомлення виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року.

Також, захисником Попроцьким Д.М. надані відомості, що ОСОБА_1 є уродженцем Полтавської області та зареєстрований з 2004 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів і полягає у тому, що такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Сукупність вище наведених обставин дає підстави вважати, що наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 доказів недостатньо для того, щоб поза розумним сумнівом дійти висновку про те, що саме він 27 вересня 2018 року близько 03 години 10 хвилин по вул. Лісовій, 6, в с. Зазим`є Броварського району Київської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ШЕВРОЛЕ АВЕО» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням того, що всі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, внаслідок чого постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а відтак апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 , адвоката Попроцького Д.М., підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Попроцького Д.М., задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 , скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.П. Худик