справа № 208/9286/21
провадження № 3/208/163/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранський Т.А. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого: реалізатором магазину "Максус", проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 27.10.2021 року о 12.45 годині ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність в магазині "Максус" по АДРЕСА_2 , без зеленого COVID сертифікату, чим порушив постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судові засідання 21.12.2021 року, 19.01.2022 року ОСОБА_2 не з`явився. Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 пояснив, що він праціє ралізатором в магазині Максус по провулку Цегляному 69А в м.Кам`янське. 07.10.2021 року о 12.45 годині він знаходився на робочому місці, в приміщенні магазину по провулку Цегельному 69А, та не мав при собі сертифіката про вакцінацію.

Вивчивши наявні матеріали справи, судом встановлене наступне.

Згідно положень ч.1 ст.44-3 КУпАП накладення адміністративного стягнення на правопорушника настає в разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей. Об`єктом правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП полягає в суспільних відносинах у сфері охорони здоров`я населення. Безпосередній об`єкт встановлені Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування правила дотримання карантину.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Дії ОСОБА_2 , підпадають під п.п.16 п.3-5 постанови КМУ №1236.

Підпунктом 16 пункту 3-5 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року (в редакції від 22.10.2021 року) передбачено, що обмеження не застосовуються за умови наявності у всіх учасників (відвідувачів, користувачів), крім осіб, які не досягли 18 років, та організаторів заходу (співробітників закладу, ринку) негативного результату тестування на COVID-19, яке проведене не більш як за 72 години до здійснення заходу (відвідування закладу, ринку), або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, міжнародного, внутрішнього сертифіката або іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою однодозної вакцини або двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), негативного результату тестування методом ПЛР або одужання особи від зазначеної хвороби.

Посадовою особою не доведено факт провадження господарської діяльності ОСОБА_2 з порушенням правил карантину людей.

Свідки інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, які б підтвердили обставини зазначені в протоколі відсутні.

Окрім цього, наявні в матеріалах справи фото зовнішнього та внітрішнього вигляду приміщення не містять дати виготовлення, не містять адресу на якій воно зроблено, не зрозуміло що саме підтверджують в рамках складеного протоколу.

Прийняття рішення про винність ОСОБА_2 тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення складеного працівниками поліції, є порушенням принципів законності, презумпції невинуватості та змагальності сторін.

Пояснення ОСОБА_2 , судом не можуть бути прийняти як належні та допустимі докази, оскільки самовикриття правопорушника можливо прийняти до уваги у разі підтвердження інкримінованого правопорушення іншими належними та допустимими доказами в їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що належних та беззаперечних доказів на підтвердження наявності об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, посадовою особою не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_2 , суд вважає що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до КУпАП, якщо дії особи не є такими, що могли б розцінюватися як правопорушення, то відсутня і сама подія адміністративного правопорушення. Склад правопорушення, це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, при цьому відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному вивченні обставин справи в їх сукупності, вважаючи що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, керуючись ст.ст. 44-3, 247 п.1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Т.А. Савранський