Справа № 305/66/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, водія ПП "Буковича Трек",

визнано винуватим за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно постанови, 18 грудня 2020 року, о 22 год. 40 хв, громадянин ОСОБА_1 у смт. Великий Бичків, по вул. Грушевського, Рахівського району Закарпатської області, керував автомобілем марки "MERCEDES Atego", д.н.з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до вчинення ДТП (огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога у Рахівській районній лікарні, за адресою м. Рахів, вул. Карпатська № 1, Закарпатської області). Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені 2.9 а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, 18 грудня 2020 року, о 22 год. 40 хв., громадянин ОСОБА_1 у смт. Великий Бичків, по вул. Грушевського, Рахівського району Закарпатської області, керуючи автомобілем марки "MERCEDES Atego", д.н.з НОМЕР_2 , не впорався з керуванням, допустив, зіткнення з електричною опорою. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що на нього накладено занадто суворе стягнення. Зазначає, що суд не врахував те, що він є єдиним годувальником і позбавлення права керування транспортними засобами, поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище, оскільки дружина не працює, тому що здійснює догляд за дітьми, та те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання та роботи, одружений, працює водієм-експедитором у ПП «Буковина Трек», вину повністю визнав та щиро розкаявся. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУПАП у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. Апеляційний суд бере до уваги те, що апелянт був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, також той факт, що розгляд справи уже неодноразово відкладався, при цьому відомостей про поважність причин своєї неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від ОСОБА_1 не надходило. У цьому контексті апеляційний суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», який у своєму рішенні чітко наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, та ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у місцевому суді та перевірені на предмет належності, допустимості та достатності апеляційним судом.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №088481 убачається, що 18 грудня 2020 року, о 22 год 40 хв, по вул. Грушевського, у смт Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "MERCEDES Atego", д.н.з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до вчинення ДТП (огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря - нарколога у Рахівській районній лікарні, за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська №1, Закарпатської області). Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своїми підписами у протоколі ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом процесуального документу його ознайомлено, копію його отримав.

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №088532, 18 грудня 2020 року, о 22 год 40 хв, по вул. Грушевського, у смт Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "MERCEDES Atego", д.н.з НОМЕР_2 , не впорався з керуванням, допустив зіткнення з електричною опорою. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Рапортом поліцейського Конкола О. М. підтверджується, що обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення мали місце 18.12.2020 за участі ОСОБА_1 . Зокрема, у рапорті зазначено, що по трасі неподалік смт Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області, відбулася ДТП з травмованими за участі автомобіля марки "MERCEDES Atego", д.н.з НОМЕР_2 , за кермом якої був ОСОБА_1 , який не впорався з керуванням та допустив зіткнення із електроопорою та у подальшому з огорожею дворогосподарства № 30 (а. с. 2).

З пояснень ОСОБА_1 убачається, що водій підтвердив обставини дорожньо-транспортної пригоди, при цьому додав, що вживав більше двохсот грамів горілки (а. с. 3).

Відповідно до медичного висновку щодо результатів медичного огляду від 19.12.2020, водій ОСОБА_1 пройшов освідування у КНП «Рахівська РЛ», результат огляду позитивний, - 1, 062 % проміле (а. с. 10).

Вищенаведені докази, які є належними, допустимими та достатніми, - зібрані згідно з вимогами КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП адміністративних правопорушень.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник патрульної поліції Ілюк А. Б. був упереджений при направленні водія ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння та складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також за ст. 124 цього Кодексу та оформленні інших матеріалів справи.

Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікарки КНП «Рахівська РЛ» ОСОБА_2 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані, були підстави для фальсифікації вищевказаного документу, а також для його обмови у перебуванні у такому стані, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського та лікарки у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейський та лікар діяли у межах наданих їм повноважень.

Матеріалами справи безумовно доведено той факт, що по вул. Грушевського, у смт Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "MERCEDES Atego", д.н.з НОМЕР_2 , не впорався з керуванням, допустив зіткнення з електричною опорою, відтак, відповідно до встановленого законом порядку пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат освідування позитивний - 1, 062 % проміле, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, щодо їх достовірності у апелянта сумнівів не виникає.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи всебічно та повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП і ці висновки апелянтом не оспорюються.

Як зазначалось вище, апеляційний суд розглядає справу виключно у межах апеляційної скарги. Враховуючи те, що апелянт не оспорює фактичні обставини справи та визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак постанову суду вважає необґрунтованою у частині призначення адміністративного стягнення, апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що призначене місцевим судом стягнення є надто суворим та непосильним для нього, а справу слід закрити на підставі ст. 22 КУпАП, з огляду на таке.

Ст. 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

16 лютого 2021 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України №1231-IX щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. 17 березня 2021 року Закон набрав чинності.

Цим Законом було значно посилено відповідальність водіїв за порушення правил дорожнього руху, у тому числі за керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до змін, внесених Законом України №1231-IX, статтю 22 доповнено приміткою такого змісту: положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів.

На що вказують і положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, згідно з якими, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів адміністративного стягнення, а визначена особі міра відповідальності за вчинене нею порушення правил дорожнього руху за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою, а також відповідає меті стягнення - виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Можливості звільнення особи від обов`язкового, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення, у тому числі і з підстав на які вказує апелянт - ст. 22 КУпАП, а також і інші норми цього Закону не надають, а призначення цього стягнення є імперативною нормою для суду.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН