1Справа № 335/8249/22 3/335/2767/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріал, що надійшов з ВП№1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.44 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

12.12.2022 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ№ 051432 від 23.11.2022 року.

У протоколі зазначено, що 07.11.2022 року о 13:16 год ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м.Запоріжжя, пр. Маяковського, біля «Каскад Веселка» зберігав при собі без мети збуту згідно висновку експерта №СЕ-19/108-22/13531-НЗПРАП від 11.11.2022 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс» масою 0,620 г., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44 КУпАП .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав у повному обсязі, відмовився від надання пояснень в порядку ст.63 Конституції України.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 пояснив, що про інцидент, що трапився з його сином вони дізналися наступного дня.

У судовому засіданні адвокат Білоус С.А. просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що надав суду відповідне письмове клопотання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 6 Європейської Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Як передбачено ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд справи та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського суду з людських прав існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеср проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та ін.).

Усталеною практикою Європейського суду з людських прав, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають належним чином бути викладені підстави, на яких вони ґрунтуються (рішення у справі «Морейра Феррейра проти Португалії (№ 2)» [ВП] (Moreira Ferreira v. Portugal (no. 2) [GC], заява № 19867/12, пункт 84, від 11 липня 2017 року). При розгляді питання справедливості кримінального провадження Суд встановлював, зокрема, що, ігноруючи конкретний, відповідний і важливий аргумент обвинуваченого, національні суди не виконують своїх зобов`язань за пунктом 1 статті 6 Конвенції (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, пункт 280, від 21 квітня 2011 року).

Право на справедливий судовий розгляд може вважатися ефективним, тільки якщо клопотання чи зауваження сторін дійсно «заслухані», тобто належним чином розглянуті судом (рішення у справі «Кармель Суліба проти Мальти» (Carmel Saliba v. Malta), заява № 24221/13, пункт 65, від 29 листопада 2016 року).

За змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини «Бендерський проти України» від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені.

До протоколу серії ВАВ№ 051432 на обґрунтування провини обвинуваченого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП ОСОБА_1 надано копії матеріалів закритого кримінального провадження: витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події, пояснення ОСОБА_1 , постанова про призначення експертизи, висновок експерта від 11.11.2022 року, постанова про визнання речовими доказами, постанова про закриття кримінального провадження від 17.11.2022.

Разом з тим, дослідивши вказані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказані докази, ані окремо, ані в сукупності не свідчать на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП.

Стаття 44 КУпАП включає в себе дві частини такого змісту: - частина 1 встановлює адміністративну відповідальність за порушення, частина 2 встановлює підстави звільнення від адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст. 44 КУпАПпередбачає відповідальність, зокрема, за незаконне виробництво, незаконне придбання, незаконне зберігання, незаконне перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах, що в свою чергу характеризує об`єктивну сторону даного правопорушення.

Під зберіганням розуміється фактичне володіння наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх перебування у певному місці.

Без мети збуту означає, що в особи - власника наркотиків відсутній намір будь-яким засобом їх реалізувати (продати, подарувати, дати в борг, ввести ін`єкцію іншій особі та ін.).

Відповідно до ч.2 ст. 44 КУпАПособа, що добровільно здала наркотичні засоби або психотропні речовини, які були у неї в невеликих розмірах і які вона виробила, виготовила, придбала, зберігала, перевозила, пересилала без мети збуту, звільняється від адміністративної відповідальності за дії, передбачені цією статтею.

Разом із тим, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 вимогам ст.256 КУпАП не відповідає, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 допустив порушення ст. 44 КпАП України, а не зазначена відповідна частина статті 44 КУпАП, згідно з якою наступає адміністративна відповідальність за вчинені протиправні дії, так як вказана стаття містить не одну частину.

Також, згідно матеріалів справи встановлено, що вилучення наркотичної речовини було здійснено у вигляді огляду місця події, що, на думку суду, є недопустимим.

Суд вважає, що посадова особа, всупереч вимог закону, до внесення відомостей про вчинений ОСОБА_1 кримінального проступку, провів слідчу дію - його особистий обшук, під час якого в останнього вилучено згорток з речовиною, і для надання такій слідчій дії видимості законності дізнавач оформив її протоколом огляду місця події.

Частиною 1 ст. 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, дізнавач проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Отже, проведення огляду чи обшуку особи під час проведення огляду місця події не передбачено і регулюється іншими нормами кримінально-процесуального законодавства.

Чинним КПК України однією із підстав обшуку особи передбачено затримання особи. Так, згідно з вимогами частин 1, 3, 4 ст.208 КПК України визначено, що уповноважена особа має право затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, якщо цю особу застали на місці вчинення злочину та може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу,

Однак, як встановлено в ході судового слідства, затримання ОСОБА_1 в порядку ст. 208 КПК України не проводилося.

Фактично провівши особистий обшук останнього у ході огляду місця події, дізнавач порушив вимоги кримінального процесуального закону, якими не передбачено можливості проведення такої слідчої дії до внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а отже обшук останнього був проведений із грубим порушенням норм КПК України.( Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у судовому рішенні Запорізького апеляційного суду у справі №334/6119/21).

Європейський суд з людських прав у своєму рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» наголошував, що вираз «відповідно до закону» значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм.

У рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський суд зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до їх несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо доктрини «плодів отруєного дерева» сформульованої у рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Відсутність належного процесуального оформлення затримання ОСОБА_1 та вилучення в нього речовини, яке приховане результатами огляду місця події, суд вважає, що такий доказ був отриманий з істотним порушенням вимог закону, в зв`язку з чим, слід визнати протокол огляду та похідні докази недопустимими.

Щодо доказу у вигляді висновку експерта, суд вважає, що він є похідним доказом від недопустимих доказів, а тому не може братися до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Пояснення поліцейських про обставини події, що містяться у рапортах поліцейських, яких додано до протоколу, не є належними та допустимими доказами вчинення особою адміністративного правопорушення в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП, оскільки їх джерелом є працівники органу, який у даній справі зобов`язаний збирати докази згідно положень ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Окрім того, на час фактичного затримання о 13.10 працівниками поліції ОСОБА_1 , разом з останнім знаходилось ще дві неповнолітні особи, проте їх пояснення до матеріалів справи не долучені, законні представники неповнолітнього під час вилучення речовини та захисник присутні не були, відсутні відео з нагрудних камер поліцейських щодо затримання та вилучення наркотичного засобу та роз`яснення неповнолітньому ОСОБА_1 його прав та обов`язків, у тому числі і передбачених ст. 63 Конституції України.

Також, не встановлено будь-яких можливих незацікавлених свідків можливого правопорушення і до протоколу не додано письмових пояснень свідків чи очевидців події, для підтвердження інформації, що наведена в протоколі, не надано доказів на підтвердження факту скоєння правопорушення, та будь-яких інших належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44 КУпАП.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази, суд дійшов до висновку, докази в справі не свідчать, що в діях ОСОБА_1 є склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 288 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення може бути скасована. Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.44 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Один спеціальний пакет №3187395, в якому міститься купюра номіналом п`ять гривень з речовиною рослинного проходження, містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», маса якого склала 0,076 г, в перерахунку на висушену речовину, зіп пакет з речовиною рослинного проходження, містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», маса якого склала 0,696 г та у складі нашарувань смолоподібної світло-коричневого кольору на внутрішніх поверхнях наданої полімерної пляшки з проплавленим отвором в нижній частині, що зберігається у ВП№1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Апаллонова