№ 336/1335/22
ПОСТАНОВА

іменем України

07 червня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (район та область - не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення), яка тимчасово не працює,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2022 року ОСОБА_1 не виконала свої батьківські обов`язки відносно своєї неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягало у тому, що останній вчинив діяння, яке має ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, саме 22.01.2022 о 22-00 год. в громадьскому місці гуртожитку по вул. Панферова, 146а, перебував в стані алкогольного спяніння, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Судові засіданні призначалися неодноразово. Судова повістка, направлена на адресу ОСОБА_1 до суду не повернулася. Крім того, остання повідомлялася допомогою SMS-повідомлень, які відповідно до довідок успішно доставлені.

За наведеного суд, враховуючи, що відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 181 КУпАП, не є обов`язковою, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Частиною 3 ст.184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, яка полягає у тому, що зазначені особи несуть відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Вказана норма спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 Сімейного кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства » виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 14.02.2022 серії ВАБ № 675047, службовою запискою вихователя ОСОБА_3 на імя директора ДНЗ «Запорізьке ВПУМ» від 22.01.2022, пояснювальною запискою ОСОБА_2 від 22.01.2022, письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 25.01.2022 тощо.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Між тим на час розгляду справи, спливли визначені ст. 38 КУпАП строки для накладення адміністративного стягнення, у тому числі внаслідок безпідставного складення протоколу про адміністративне правопорушення із значним пропуском строку, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст. 247, 283, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, за ч. 3 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.