Справа № 305/2321/22
Номер провадження 3/305/1318/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е. у присутності адвоката Мігалі І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянинаУкраїни, українця, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, тимчасово непрацюючого,

за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 140053 від 18.11.2022, вбачається, що 17 листопада 2022 року, близько 14 год. 10 хв. у прикордонній смузі на напрямку прикордонного знаку №353 прикордонним нарядом «Секрет» (територія Рахівської міської громади Рахівського району Закарпатської області) на відстані близько 4000 метрів від лінії державного кордону було виявлено та в подальшому затримано громадянина України ОСОБА_1 спільно із громадянами України! ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до уумунії у складі групи осіб, поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст.204-1 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів, в суді ОСОБА_1 , вину свою повністю заперечив та зазначив, що разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17.11.2022 перебували в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області, але ніякого наміру перетинати державний кордон у них не було. Вважає себе невинуватим, так як правопорушення не вчиняв, просить закрити провадження у справі.

Адвокат Мігалі Іляна Василівна, у судовому засіданні повністю підтримала доводи ОСОБА_1 , вважає, що в діях його довірителя відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити. Зокрема пояснила, що у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 мав намір перетнути кордон України. Більше того, матеріали справи містять заяву про визнання вини (без дати) та розгляд справи без участі ОСОБА_1 , від імені ОСОБА_1 , яка особисто ним до канцелярії суду не здавалася та виконаний від його імені підпис належним чином не засвідчений уповноваженою посадовою особою, у присутності якої така заява була написана. Вказана заява, а також пояснення особи - ОСОБА_1 (графа пояснення затриманої особи в протоколі від 17.11.2022) написані самою посадовою особою.

Крім того, 17.11.2022 ОСОБА_1 було затримано та поміщено в СП Солотвино, звільнено лише 19.11.2022 о 14 год. 35 хв. (сам протокол складався 18.11.2022). В чому полягало затримання до 3 діб в протоколі від 17.11.2022 також не обґрунтовано.

Заслухавши пояснення ооби, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Мігалі І.В., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб.

Виходячи з положень частини 2 статті 204-1 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає саме перетинання або спроба перетинання державного кордону будь-яким способом поза пунктами пропуску.

Відповідно до Закону «Про державний кордон України» та п. 11 положення «Про прикордонний режим», затвердженого постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 завданнями прикордонної служби є не саме по собі складання протоколів про адміністративне правопорушення, а виявлення порушень законодавства з прикордонних питань , виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та запобігання незаконній міграції у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району.

Згідно п. 4 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право: шляхом опитування осіб з`ясовувати підстави перетинання державного кордону України, в`їзду на тимчасово окуповану територію або виїзду з неї, не пропускати через державний кордон України, на тимчасово окуповану територію або з неї осіб без дійсних документів на право перетинання кордону або для в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів або постановою державного виконавця не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки. Жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 саме п. 4 ст. 20 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» до матеріалів справи не додано.

Як убачається з матеріалів справи, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП обґрунтовано на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 18.11.2022, протоколу про адміністративне затримання від 17.11.2022, письмовими поясненнями інспекторів прикордонної служби від 22.11.2022, тобто фактично на поясненнях зацікавлених осіб, які є працівниками прикордонної служби.

Матеріали справи не містять доказів, щодо спроби або факту перетинання кордону громадянином ОСОБА_1 та відсутні відомості, що місце, де було його затримано не є дозволеним для проходження людей (4 км. від державного кордону).

Для наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП необхідно встановити наявність прямого умислу у особи.

Аналізуючи докази долучені до матеріалів, вважаю, що зміст правопорушення, викладений у протоколі, не відповідає ознакам правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки з наданих до суду доказів неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу того, що він 17 листопада 2022 року намагався незаконно перетнути державний кордон України. При цьому, сам по собі факт присутності особи на відстані близько 4000 метрів від лінії державного кордону, не доводить умислу цієї особи направленого на незаконний перетин кордону або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України. Таким чином, не може бути жодної мови про спробу незаконного перетину державного кордону України, оскільки спроба перетину може відбутись, якщо особа намагається перетнути державний кордон України і особа затримується безпосередньо біля державного кордону. В даному ж випадку державний кордон взагалі не перетинався.

Суд також враховує, що згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , працівниками прикордонної служби було порушено вимоги ст.255 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 256, 280, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 204-1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок віднести за рахунок держави.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ємчук В.Е.