Справа № 951/182/22
Справа № 3/951/216/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року смт. Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І., розглянувши матеріали, які надійшли Сектору поліцейської діяльності (смт. Козова) Бережанського відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на посаді агронома у ПАП «Нива», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2022 року серії ААБ №093781 16.03.2022 року о 20 год. 26 хв. в смт. Козова, по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 державний номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) від проходження тесту на визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. 12.05.2022 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що вину у вчиненому адміністративному правопорушення не визнає, оскільки спиртних напоїв не вживав. У своїх поясненнях ОСОБА_1 вказав, що працівниками поліції було порушено процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення, так як не здійснено зупинку, а складено такий коли він зупинив транспортний засіб на блок-пості. Зауважив, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а одразу відвезено у медичний заклад. На підставі цього просив провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Терлюк О. Я. 24.03.2022 подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначив, що вважає протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 неправомірним та таким, що складений з грубим порушенням матеріального та процесуального права.

Зазначив, що ОСОБА_1 не було зупинено за порушення Правил дорожнього руху та сам ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення оспорював причину зупинки. Працівники поліції зупинили транспортний засіб без наявних на те підстав.

Вказав, що працівниками поліції не було запропоновано водію проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Крім цього, зауважив, що правниками поліції до матеріалів справи не долучено характеризуючи документів на прилад, за допомогою якого проводилась відеофіксація.

Також зазначив, що час складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначений на відеозаписах та час вказаний у самому протоколі про адміністративне правопорушення містить розбіжності у часі.

На підставі цього просив провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Терлюк О. Я. у своїх запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення вказує, що факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 працівниками поліції не зафіксовано, зокрема те, що ним не було порушено Правил дорожнього руху, а проведено зупинку транспортного засобу невідомими особами в темну пору доби на блок-посту.

Суд критично відноситься до таких доводів захисника з огляду на таке.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» частини 1 поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху ; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Як відомо, Указом Президента України 64/2022 У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Постановою КМУ від 29.12.2021 №1455 затверджено порядок

встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, у якому визначено, що блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Так, згідно вказаного Порядку патрулям на території, де встановлено особливий режим, в установленому законодавством порядку надано право: перевіряти в осіб документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти до органів або підрозділів Національної поліції для встановлення особи; у разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які перевозяться зазначеними особами.

З огляду на викладене, суд вважає, що працівниками поліції правомірно здійснено зупинку транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 , оскільки така зупинка відбулась у межах блок-посту встановленого на території введеного воєнного стану.

Інших доказів, які спростовували відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано.

Щодо твердження захисника, що правниками поліції до матеріалів справи не долучено характеризуючих документів на прилад, за допомогою якого проводилась відеофіксація, суддя вважає, що вказаний відеозапис отриманий у законний спосіб, відповідно до Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, засобів фото, і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року та був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, доводи захисника, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано за допомогою якого приладу було зроблено відеозапис з місця події та його технічних характеристик, не є суттєвими і не мають наслідком визнання всіх долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів недопустимими. Долучені відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

При цьому захисникомне зазначено, яким чином відсутність даних про технічні засоби відеофіксації має істотне значення для розгляду справи, впливає на вирішення питання щодо допустимості вказаного доказу, наявність або відсутність інформації про те, яким технічним засобом було створено відеозапис, жодним чином не впливає на правову оцінку вищевказаного доказу щодо його допустимості та належності, оскільки достовірність обставин, які ним зафіксовано не викликає сумнівів.

Крім того, стаття 256 КУпАП не передбачає зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №093781 від 16.03.2022 року складеним із дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та сумнівів у його достовірності не виникає, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; електронним рапортом від 16.03.2022; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із його відмовою від проходження такого огляду, про свідчить його підпис; направленням на огляд до КНП «Козівська ЦРЛ КСР» водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.03.2022 року, яким порушник не скористався, оскільки з направлення вбачається, що огляд не проводився; відеозаписом з камер працівників поліції, яким підтверджуються відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 6820, а також іншими матеріалами справи.

Жодних доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності та допустимості вищевказаних матеріалів правопорушником суду не надано.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 , а саме: особи, яка відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Як вбачається із довідки №458/108/01-22 виданої начальником Сектору поліцейської діяльності ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області Михайлом Швайкою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Відтак, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, суддя приходить до висновку про доцільність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, згідно ч. 1 ст. 40-1 КУпАП сплачується судовий збір, який становить 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, 130, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок на рахунок №UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві, код банку отримувача 899998, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) (код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 10 /десяти/ днів з дня її винесення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя І. І. Братків