Справа № 194/1143/22
Номер провадження 3/194/439/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Букура М.Є., відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні дитину 2012 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 20.09.2022 року 18-10 год. в м. Тернівка по вул. Лермонтова буд. 10а керував транспортним засобом ЗАЗ1102 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушена координація рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності одного свідка та віде фіксації, від керування відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що він приїхав додому у відрядження. Коли вони з дівчиною під`їхали додому за місцем проживання дівчини за адресою: АДРЕСА_2 , то випили по пляшці пива. Він пішов закривати автомобіль, який залишив по вул. Лермонтова буд. 10а, через 40 хвилин приїхала поліція. Зазначає, що патрульна поліція його не зупиняла. Він казав, що вживав алкогольні напої, однак після того, як залишив автомобіль, а тому відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, про здійснення відеофіксації йому не повідомляли. Актів та направлення на стан алкогольного сп`яніння не було. Права та обов`язки свідку не роз`яснювали. Постанову він не оскаржував. Зазначає, що подія сталась на годину раніше, а не о 18.10 год. 20.09.2022 року. Не пам`ятає, щоб йому роз`яснювали права та обов`язки. На момент складання протоколу він не керував автомобілем.

Захисник Букур М.Є. у судовому засіданні зазначає, що з відеозапису, вбачається, що коли ОСОБА_1 під`їжджає, то поліції немає. Крім того, не здійснювалась безперервна відео фіксація працівниками поліції, а також ОСОБА_1 не вручали акт та направлення. Також наголошує, що протокол складався двома різними екіпажами поліції. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях відносно складеного протоколу. Крім того, сторона захисту наполягала на окремому розгляді справ відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП, перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Також, п. 7 розділу І Інструкції, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні.

Згідно п. 16 розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

На підставі пункту 4 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Пункт 6 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 , зазначив про керування транспортним засобом. На запитання щодо заклеєних синьою стрічкою номерів відповів, що він військовослужбовець. Зазначив, що вживав пиво півгодини тому, однак наголошує, що працівники поліції підійшли до нього коли він не рухався. Щодо запропонованого працівниками поліції проходження медичного огляду на місці чи в медичному закладі відмовився у присутності свідка. Наголошує на тому, що час в протоколі не співпадає з часом події. Від підпису в протоколі відмовився. З іншого відеозапису з камер відео спостереження, вбачається, що чоловік у військовій формі керував транспортним засобом, зупинив його, вийшов разом з дівчиною та пішов в іншому напрямку. В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що на вказаному відеозаписі це він, однак зазначив, що вживав пиво після того, як приїхав та залишив автомобіль.

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідка ОСОБА_2 , що засвідчено його підписом, та під відеофіксацію.Зауважень ОСОБА_1 не зазначено. Від підпису ОСОБА_1 відмовився.

Як вбачається з направлення, ОСОБА_1 було виписане для проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні №4 м. Павлоград.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №345188 від 20.09.2022 року ОСОБА_1 , 20.09.2022 року 18-10 год. в м. Тернівка по вул. Лермонтова 10а, здійснював рух на транспортному засобі з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, а саме закритий плівкою, що не дало змоги визначити символи номерного знака з відстані 20 м., чим порушив вимоги п.2.96 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Вказану постанову ОСОБА_1 не оскаржував, про що зазначив в судовому засіданні.

Крім того, в матеріалах справи наявний рапорт інспектора СРПП від 20.09.2022 року, відповідно до якого, під час під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху, о 18:10 год. 20.09.2022 року в м. Тернівка по вул. Лермонтова 10а було виявлено транспортний засіб «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який під час руху на транспортному засобі рухався з номерним знаком, закріпленим синьою плівкою, чим порушив вимоги п. 2.9в ПДР. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка ході, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він йшов додому та його зупинили працівники поліції та запросили бути свідком під час складання протоколу про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 в цей час знаходився біля автомобіля, чи керував останній до цього він не бачив. Працівники поліції зазначали ознаки сп`яніння особи, зачитували акт огляду на стан сп`яніння в його присутності. Зазначає, що не пам`ятає щодо відмови ОСОБА_1 , в той же час підтверджує відеозапис, на якому ОСОБА_1 в його присутності відмовився від проходження огляду, та зазначав про вживання алкогольних напоїв.

Надаючи оцінку показам свідка ОСОБА_2 суд вважає, що його покази не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки у своїх показах свідок підтвердив відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Щодо посилання сторони захисту з приводу того, що не розкритий зміст порядку проходження огляду (у який спосіб), було запропоновано ОСОБА_1 , суддя зазначає наступне. З дослідженого у судовому засіданні відеозаписі, вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано працівниками поліції пройти медичний огляд на місці або в медичному закладі, в той же час з боку ОСОБА_1 не вбачалось питання щодо конкретизації способу проведення такого огляду. Крім того зміст запропонованого огляду розкритий в письмових поясненнях ОСОБА_1 , які були записані з його слів, та ним прочитані, що засвідчено його підписом. Будь-яких зауважень з приводу цього ним не зазначено. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 була одностайною, не дивлячись на роз`яснення працівниками поліції наслідків такої відмови. Отже, суд не бере до уваги вказане посилання, оскільки працівниками поліції було роз`яснено яким чином необхідно пройти огляд, а також те, що ОСОБА_1 не виявляв наміру щодо уточнення проходження такого огляд.

Суддя, звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення про свою незгоду з викладеними у ньому фактичними обставинами. Однак, зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу у відповідній графі протоколу або письмових поясненнях, не висловлював.

Також, з приводу того, що стороною захисту наголошується на тому, що існують суперечності щодо часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом та часу складання протоколу, суддя зазначає наступне. Так, працівниками поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №345188 від 20.09.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 , 20.09.2022 року 18-10 год. в м. Тернівка по вул. Лермонтова 10а, здійснював рух на транспортному засобі з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів. Вказану постанову, як зазначив ОСОБА_1 у судовому засіданні, не оскаржував, тобто до відповідних органів чи посадових осіб він не звертався про порушення його прав при оформленні вказаної постанови, та притягнення осіб до відповідальності у зв`язку з цим. Отже, доводи сторони захисту є безпідставними, оскільки як постанова, так і протокол про адміністративне правопорушення були складені уповноваженою особою, в яких зазначений один і той же час керування транспортним засобом, та в матеріалах провадження відсутні відомості щодо оскарження ним дій службової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством. Крім того, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , також підтверджуються і відеозаписом, долученим до матеріалів справи та дослідженим в судовому засіданні.

Сторона захисту наголошує, що співробітники поліції не повідомили про ведення відеофіксації, а наявний запис не є безперервним та не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а тому вважають, що долучений до матеріалів запис є недопустимим доказом. Вказані доводи до уваги суддею не приймаються, оскільки вказаний відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника. Процесуальний закон не передбачає ані необхідності фіксування відеозаписом тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі, ані необхідності додання такого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення. Що стосується доводів про те, що не було попереджено про застосування відеофіксації, то ці обставини не спростовують подію правопорушення та не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

З приводу не роз`яснення працівниками поліції прав та обов`язків ОСОБА_1 , суд не бере до уваги, оскільки, з письмових пояснень особи, вбачається, що за змістом ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ознайомлений, що засвідчено його підписом. Крім того, вказане не спростовується відеозаписом, на якому вбачається, що працівник поліції зазначив про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак будь-яких зауважень щодо не роз`яснення вказаних положень ОСОБА_1 не зазначив. З тих же підстав, суд не бере до уваги посилання сторони захисту, що свідку також не були роз`яснені права та обов`язків, оскільки в його письмових поясненнях також стоїть підпис щодо ознайомлення зі змістом вказаних статей.

Що стосується тверджень сторони захисту про відсутність акту огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а також не надання на підпис чи відмову направлення на медичний огляд, слід зазначити, що, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться виключно у присутності поліцейського, а з урахуванням того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, у працівників поліції були відсутні підстави для надання йому відповідного направлення.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції направлення видається у разі згоди особи, яка керує транспортним засобом проїхати до медичного закладу.

Крім того, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 грудня 2008 року № 1103, також не містить положень про обов`язок працівників поліції вручати таке направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у разі відмови водія від його проходження.

Крім того, акт медичного огляду складається безпосередньо в закладі охорони здоров`я після згоди на проходження особи, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення ознак сп`яніння.

В той же час, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , від підпису в акті огляду, а також протоколі про адміністративне правопорушення категорично відмовився, у зв`язку з чим суд критично ставиться до посилання сторони захисту, що ОСОБА_1 працівниками поліції не надавались на підпис або відмову направлення на медичний огляд. Вказане спростовується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Судом також встановлено певні суперечності у наданих суду ОСОБА_1 поясненнях та такі оцінюються критично виходячи з наступного. Маються розбіжності в тому, що поліція не пропонувала пройти йому медичний огляд, а також з приводу того, що актів та направлення на стан алкогольного не було. Вказане спростовується показаннями свідка, який зазначив, що в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, а також долученим до матеріалів провадження актом, в якому поставив свій підпис свідок, та зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, що не спростовується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Невизнання вини ОСОБА_1 та його твердження, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вживав його після того, як зупинив автомобіль, суд розцінює, як лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №343128 від 20.09.2022 року; рапортом інспектора СРПП від 20.09.2022 року; актом огляду на стан сп`яніння; направленням для огляду; письмовими від 20.09.2022 року та усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним у судовому засіданні; письмовими від 20.09.2022 року та усними поясненнями ОСОБА_2 , наданими ним у судовому засіданні; постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №345188 від 20.09.2022 року; відео фіксацією технічних засобів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

З урахуванням характеру правопорушення, яке є грубим порушенням вимог ПДР України, особи притягаємого, нехтування обов`язками водія та зневажливе ставлення до правил користування спеціальним правом, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який посягає на безпеку дорожнього руху, суд дійшов висновку, що на винність ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. (р/р UA0004001, в Казначействі України (ЕАП), отримувач ГУК у Дніпропетровській області, код з , код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін