Справа № 303/1908/22
Провадження № 3/303/1749/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 червня 2022 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

- за частиною1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 24 лютого 2022 року о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_1 на 13 км автодороги Мукачево-Рогатин, керував транспортним засобом марки «Сhevrolet aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник в судовому засіданні не визнав та пояснив, що 24 лютого 2022 року приблизно о 17 годині 00 хвилин його автомобіль стояв в селі біля саду на узбіччі. Коли до автомобіля підійшли працівники поліції, він теж підійшов до автомобіля, проте наміру їхати нікуди він не мав. Працівники поліції запропонували пройти огляд на місці за допомогою «Drager», після пройденого огляду тест був негативний, тому йому було запропоновано їхати у відділення КНП «Мукачівської ЦРЛ». Він погодився проїхати в лікарню, проте постійно стверджував що не керував транспортним засобом, повідомив працівників поліції що напередодні випив пляшку пива, тому вважав що не перебував у стані алкогольного сп`яніння. В лікарні, за результатами огляду лікарем, прилад показав незначну кількість проміле, тому він поставив під сумнів висновок лікаря. Неодноразово наголошував працівникам поліції що не керував транспортним засобом.

Просив закрити провадження у справі стосовно нього, так як не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вивчивши надані суду матеріали провадження слід прийти до наступного.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано DVD диск, який містить частково інформацію стосовно обставин події, яка мала місце 24 лютого 2022 року на участі ОСОБА_1 . Не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наданий DVD диск містить відео події у приймальному відділені КНП «Мукачівської ЦРЛ».

Постановою суду повернуто матеріали на доопрацювання, з метою отримання повної фіксації правопорушення, в тому числі й підтвердження факту керування особою транспортним засобом. За результатами виконання поліцейським СРП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Максим В. надано рапорт. Відповідно до якого, 24 лютого 2022 року здійснювалася перевірка та фільтрація осіб та фіксування правопорушень на службову бодікамеру, всі відеозаписи фіксувалися та записувалися у великому об`ємі, однак дані відеофайли зберігаються до 30 днів, на даний час долучити інші відеофайли із технічних причин неможливо.

Таким чином, докази надані суду на підтвердження винуватості правопорушника не містять підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як це зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як зазначено вище, відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9 (а) ПДР України(затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 24 лютого 2022 року керував транспортним засобом та у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння саме під час керування транспортним засобом.

Крім того, під час проведення огляду на стан сп`яніння в приймальному відділенні Мукачівської ЦРЛ на відео, наданому на DVD диску працівниками поліції, не видно обличчя особи, яка проходить обстеження.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20. лютого 2019 року зазначив, що «Само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення)

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції (пункту 55 рішення у справі "Гурепко проти України"; пункту 21 рішення у справі "Надточій проти України").

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 130, 247, 280, 282-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Оксана МАРГИТИЧ