Справа № 544/1372/22
№ пров. 3/544/576/2022
Номер рядка звіту 156
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року суддя Пирятинського районного суду Полтавської області Ощинська Ю.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській областівід про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, паспорт НОМЕР_1 , виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 29.08.2000, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , видане Лубенським МРЕО 21.05.1991, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в:

До Пирятинського районного суду Полтавської області 31.10.2022 надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.10.2022 вказано, щоОСОБА_1 08 жовтня 2022 року о 15 годині 37 хвилин у м. Пирятин по вул. Приудайський Узвіз керував мопедом «Сузукі-Адрес», державний номерний знак НОМЕР_4 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9-а Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і тому повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор СРПП ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Смирний І.А., що склав протокол, у судовому засідання пояснив, що точного часу не пам`ятає, але у світлий час доби, після обіду, під час патрулювання по вул. Приудайський Узвіз, їхав ОСОБА_1 на мопеді з пасажиром, обоє були без мотошоломів. За дане правопорушення транспортний засіб було зупинено та складено на ОСОБА_1 адміністративну постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Під час складання постанови від ОСОБА_2 було чути запах алкоголю та запропоновано йому у присутності двох свідків пройти на місці огляд на стан сп`яніння. Провели аналіз через газоаналізатор алкотестер Драгер, який пройшов повірку до 2023 року. На ОСОБА_2 , на місці, було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ознаками сп`яніння у ОСОБА_2 були: запах алкоголю з ротової порожнини рота та його агресивне поводження. Правопорушник під час огляду зауважень не заявляв. Транспортним засобом керував ОСОБА_2 , коли інспектор підійшов до них, то останній сидів за кермом.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що транспортним засобом він не керував. Вони їхали скутером з ОСОБА_3 , бачили, що біля м`ясокомбінату стояв газон з дровами, а поряд патрульний автомобіль. За кермом скутера їхав його сусід ОСОБА_4 , швидкість була приблизно кілометрів 60. Інспектор їх зупинив з криком «стоять», вони зупинилися не відразу, бо ОСОБА_5 злякався і проїхав далеченько, десь метрів 50 від інспектора. ОСОБА_1 знаходився на місця пасажира, коли вони зупинилися, він устав з мопеда та пішов назустріч інспектору, бо у водія ОСОБА_3 не було посвідчення водія, тому якби інспектор складав протокол стосовно ОСОБА_6 за керування транспортним засобом без посвідчення водія, то йому б прийшлося заплатити штраф 3400, а за керування без шолома штраф 510 грн, правопорушник сказав, що вирішив сказати, що мопедом керував він і узяв відповідальність на себе. Для складання протоколу інспектору надавав посвідчення водія. Його права інспектором йому не пояснювались. Коли продував газоаналізатор були присутні двоє свідків. На момент вчинення правопорушення транспортний засіб належав ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 зазначив, що у результатах газоаналізатора, що міститься у матеріалах справи не його підпис, від відрізняється від того, що знаходиться у нього на руках. Копія протоколу, видана йому інспектором не читається, взагалі нічого не видно, також у матеріалах справи невірно зазначено дату його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , вірно 11.02.1975. Також у матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що саме він керував транспортним засобом, та у протоколі міститься його підпис про отримання ним тимчасового посвідчення, але по факту він його не отримував.

Від захисника правопорушника адвоката Коваля В.І. 27.12.2022 до суду надійшло клопотання щодо продовження розглядом справи у їх відсутність за наявними матеріалами справи та просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що транспортним засобом керував не ОСОБА_2 , а він. Так, 08.10.2022 о 15:30 год, вони їхали з ОСОБА_7 з лісу, де збирали гриби. Доїхавши до м`ясокомбінату побачили, що стояв газон з дровами, і біля нього інспектор поліції. Він їх зупинив, сказав «стоять». ОСОБА_3 , не зупинився зразу, розгубився і протягнув скутер трохи далі автомобіля, потім інспектор підійшов до них, він залишався сидіти на мопеді, а ОСОБА_8 уста із нього і підійшов до інспектора. Свідок на момент керування транспортним засобом посвідчення водія не мав, тому злякався і не сказав інспектору, що саме він був за кермом мопеда, подумав, що буде краще, коли ОСОБА_8 візьме цю відповідальність на себе, бо за керування транспортним засобом без шолома передбачено менший штраф ніж за керування без посвідчення водія. Коли між ОСОБА_2 та інспектором розпочався незрозумілий йому конфлікт, свідок відійшов у сторону від них. Як ОСОБА_2 продував Драгер він не бачив, бачив як інспектор зупинив «Форд» з якого вийшли чоловік і жінка, свідок залишався біля мопеда.

Від свідка ОСОБА_9 до суду надійшли письмові пояснення у яких остання пояснила, що перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 06.10.2022 вони придбали у ОСОБА_1 скутер. 08.10.2022 разом з чоловіком поїхали у с. Замостище у ліс по гриби. Грибів було багато, тому ОСОБА_3 запропонував зателефонувати сусіду ОСОБА_10 , поговоривши поїхав до нього, щоб забрати збирати гриби, вона залишилася у лісі. Повернувшись, вони у трьох назбирали мішок грибів і так як збирати уже не було куди чоловік вирішив відвезти їх додому. За кермом був ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 тримав позаду мішок з грибами. Близько 15:00 вони повернулися у місто.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засідання пояснив, що вони їхали з дружиною, їх автомобіль було зупинено працівником поліції та запропоновано буди свідками при проведення освідування ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння з використання газоаналізатора Драгер. Бачив як інспектор розірвав упаковку та вставив мундштук у алкотестер, ОСОБА_1 продув його, результат був 0,64 проміле. Потім останній розписався на результаті тесту у протоколі, вони також поставили свої підписи у протоколі і поїхали.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 160975 від 08.10.2022, відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами з огляду на наступне.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом.

Як встановлено судом під час дослідження матеріалів, достеменних відомостей про те, що останній керував транспортним засобом, або був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, висновок алкотеста Драгер від 08.10.2022, відповідно до показників якого вміст випарів алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_1 становив 0,64 %, диск з відеофіксацією правопорушення, однак при цьому, будь-яких доказів керування водієм транспортним засобом суду не надано, що також спростовується показами свідків. ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не відсторонювався. Показання поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАПособи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Матеріали справи не містять жодної інформації про таке відсторонення, у зв`язку з чим зазначених вимог поліцейський, що склав протокол про адміністративне правопорушення, не виконав та допустив подальше керування транспортним засобом водієм, на якого було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допущення водія, щодо якого є підозра його перебування у стані сп`яніння, викликає сумнів у підтвердженні такого стану, а відповідно, сумнів у правильності та обґрунтованості складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Переглянутий у ході розгляду справи відеозапис з патрульної відеокамери свідчить про те, що мопед «Сузукі-Адрес», державний номерний знак НОМЕР_4 , перебуває у нерухомому стані, не зафіксовано факт керування та перебування ОСОБА_1 за кермом мопеда. Підтвердження відсторонення водія від керування матеріали справи також не містять.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:відсутність складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбаченихстаттею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285, 287-290, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КПАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Ощинська