ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Вишняк М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матросовка, Кіровського району, АР Крим, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутній,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 370148 від 02.10.2022р. вбачається, що 02.10.2022р. близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Hyndai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Вадима Гетьмана, 30, що в м. Києві, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудні камери № 476462 та № 473747.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Харченко С.В. зазначив, що факту відмови з боку ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було, при цьому навпаки була згода ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що свідчить відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського № 476462, який міститься у матеріалах справи, а саме: відеозапис на 21 год. 48 хв., свідчить та доводить те, ОСОБА_1 не відмовлявся та не заперечував проти проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також, як стверджував адвокат, працівники поліції не мали повноважень щодо повідомлення та роз`яснення ОСОБА_1 про завідомо відомий результат огляду останнього на стан наркотичного сп`яніння, тому що працівники поліції не мали на те медичної освіти, а факт вмісту в крові наркотичних речовин потребує детального медико-лабораторного дослідження, яке встановить не тільки вміст в крові наркотичних речовин, а і їх кількість та вид. В даному випадку, працівники поліції на власний розсуд трактували чинне законодавство, не пояснюючи особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ні порядку проходження освідування, послідовність та повність якого проводиться у відповідності до інструкції, а лише перекручували норми законодавства для того, щоб особа, яка не має юридичних знань погодилася на їхні погрози та умовляння.

Крім цього, працівники поліції після встановлення ознак наркотичного сп`яніння та отримання згоди від ОСОБА_1 повинні були негайно оформити направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та доставити до медичного закладу останнього для проведення даного огляду та дослідження, на виконання ст. 130, 266 КУпАП.

Також, адвокат Харченко С.В. стверджував, що працівники поліції порушили права ОСОБА_1 та не роз`яснили про його права і обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та Конституцією України. Відеофіксація даної події здійснювалася не безперервно, що свідчить про порушення порядку засвідчення даної події без свідків.

На підставі вищевикладеного просив закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджував, що 02.10.2022р. він не керував транспортним засобом марки «Hyndai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного чи будь-якого іншого сп`яніння, та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано на відео.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та доводи адвоката Харченка С.В., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 370148 від 02.10.2022р., рапорт інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берегу) УПП у м. Києві ДПП Тіщенка В. від 02.10.2022р., направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного и іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.10.2022р., технічні записи відеозапису, здійснені на нагрудні відеокамери (відеореєстратор) № 476462 та № 473747, на яких зафіксовані обставини відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

У той же час, згідно з наявним у справі відео «№ 476462» на 02 хв. 54с. запису вбачається, що на пропозицію поліцейського проїхати до лікаря-нарколога з метою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився.

Разом з тим, після погодження ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку працівники патрульної поліції почали вчиняти дії, направлені на спонукання ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду, тобто, до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

У той же час, зі змісту п. 2.5. Правил дорожнього руху України вбачається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…

Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, а навпаки виявив бажання пройти огляд, однак після спілкування з працівниками поліції, останній відмовився проходити огляд у лікаря нарколога.

З огляду на конкретні обставини зазначеної справи, суд вважає, що у даному випадку поліцейський, отримавши згоду ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння, мав би виконувати вимоги п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Разом з тим, дані вимоги законодавства працівниками поліції виконані не були.

Крім того, заслуговують на увагу доводи адвоката Харченка С.В. щодо порушення працівниками поліції права на захист ОСОБА_1 , оскільки з долучених та досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер вбачається, що працівниками поліції взагалі не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням відповідних норм законодавства.

Також заслуговують на увагу доводи адвоката щодо неповноти наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вимогам п. 5 розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 № 1026, оскільки долучений працівниками патрульної поліції у м. Києві до протоколу про адміністративне правопорушення відеоматеріал, є неповним та постійно переривається.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що «поза розумним сумнівом» доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 266, 283-284, 287-291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Вишняк