Справа №577/4833/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ярмак О. М.
Номер провадження 33/816/109/22 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Могиленець А. М., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 577/4833/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.12.2021, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований АДРЕСА_2 )

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката Дерев`янко О. В.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, а справу направити на новий судовий розгляд, оскільки він діяв у стані необхідної оборони, захищаючись від дій потерпілого ОСОБА_5 та його батька. Крім того, під час розгляду справи суд не допитав свідків і працівників поліції.

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.12.2021 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і до нього застосоване стягнення у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто у прибуток держави 454 грн судового збору.

Згідно постанови, 02.10.2021 о 18:40 ОСОБА_3 на ґрунтовій дорозі по вул. Сарнавській в м. Конотопі Сумської області, починаючи рух т/з «ЗИЛ-ММЗ 554» д. р. н. НОМЕР_1 , за кермом якого він був, не переконався в тому, що це буде безпечно та він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР, та здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf» д. р. н. НОМЕР_2 , який стояв попереду нього на дорозі. В результаті ДТП автомобіль «Volkswagen Golf» д. р. н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Дерев`янко О. В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 178114 від 02.10.2021, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що 02.10.2021 о 18:40 ОСОБА_3 на дорозі по вул. Сарнавській в м. Конотопі Сумської області, починаючи рух т/з «ЗИЛ-ММЗ 554» д. р. н. НОМЕР_1 , не переконався в тому, що це буде безпечно та він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf» д. р. н. НОМЕР_2 , який стояв попереду нього на дорозі, в результаті чого цей автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- схемою місця ДТП від 02.10.2021, на якій зафіксовано дорожню обстановку після зіткнення т/з «ЗИЛ-ММЗ 554», д. р. н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 із т/з «Volkswagen Golf», д. р. н. НОМЕР_2 із проведенням відповідних замірів (розташування т/з, ширина проїзної частини тощо), пошкодження т/з, отриманих унаслідок ДТП;

- роздруківками фотографій з місця ДТП, на яких зафіксовано розташування автомобілів «ЗИЛ-ММЗ 554» д. р. н. НОМЕР_1 та Volkswagen Golf» д. р. н. НОМЕР_2 , і пошкодження останнього т/з;

- показаннями в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_5 , згідно яких 02.10.2021 близько 19:00 він разом із своїм батьком ОСОБА_6 на автомобілі «Volkswagen Golf», д. р. н. НОМЕР_2 вивозили сміття за гаражний кооператив № 4 по вул. Сарнавській в м. Конотопі Сумської області. Вони зупинили автомобіль по центру дороги та бачили, що на відставні 50-100 м від їх автомобіля в тому ж самому напрямку стоїть автомобіль «ЗИЛ», д. р. н. НОМЕР_1 . Через деякий час мимо них пройшов ОСОБА_3 та у грубій формі зробив їм зауваження з приводу їх дій. Минуло 5-7 хв., коли назустріч їм під`їхав автомобіль «ЗИЛ» під керуванням ОСОБА_3 і зупинився на відстані близько 3 м від їх автомобіля. ОСОБА_3 вийшов із автомобіля, підійшов до його батька ОСОБА_6 і став вимагати, щоб вони прибрали свій автомобіль з дороги та надали можливість йому проїхати. ОСОБА_6 попрохав надати їм час та сказав, що від`їде. ОСОБА_3 продовжив сперечатися, схопив ОСОБА_6 за куртку та став тягнути на себе. Побачивши це, він підбіг та відштовхнув ОСОБА_3 . Останній побіг до свого автомобіля, де взяв шматок металевої арматури, повернувся до них, намагаючись нанести удар батьку по голові. Він підставив руку та удар прийшовся йому по руці. Потім він став намагатися вибити металеву арматуру із рук ОСОБА_3 , але той вдарив його рукою у живіт і тоді він наніс ОСОБА_3 два удари кулаком у ділянку обличчя. Разом із ОСОБА_3 вони впали на землю та продовжили боротися. ОСОБА_6 удари не наносив, а лише відтягував його від ОСОБА_3 . Потім ОСОБА_3 підвівся та заскочив до свого автомобіля. Вони ОСОБА_3 не переслідували, відійшли до свого автомобіля та стали попереду нього. Вони побачили, що автомобіль ОСОБА_3 почав рухатися в бік їхнього автомобіля, а потім відбулося зіткнення. Після зіткнення ОСОБА_3 став здавати назад, а він для того, щоб ОСОБА_3 не втік з місця ДТП, намагався відкрити двері автомобіля та забрати ключі, але не зміг цього зробити, тому заскочив на підніжку автомобіля «ЗИЛ» і рукою вибив скло. Після цього ОСОБА_3 сам відчинив двері та вийшов із автомобіля, а він викликав працівників поліції.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя суду першої інстанції обгрунтовано не взяла до уваги доводи захисту про те, що ОСОБА_3 діяв у стані необхідної оборони, оскільки захищався від дій ОСОБА_5 та його батька, навівши у своїй постанові відповідні мотиви з цього приводу.

Так, згідно ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Визначення поняття «необхідної оборони» закріплене у ст. 19 КУпАП, відповідно якої не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані необхідної оборони, тобто при захисті державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління від протиправного посягання шляхом заподіяння посягаючому шкоди, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається явна невідповідність захисту характерові і суспільній шкідливості посягання.

Для вирішення питання чи перебувала особа в стані необхідної оборони, суд повинен врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту протиправного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах. Стан необхідної оборони існує лише протягом суспільно небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент, а також лише за умови необхідності негайного відвернення або припинення такого посягання.

Суддя місцевого цілком вірно встановила, що на момент вчинення ДТП у діях ОСОБА_5 не було такого суспільно небезпечного посягання, яке б об`єктивно змусило ОСОБА_3 вдатися до зіткнення т/з, на що вказують фактичні обставини справи, а саме: 1) ОСОБА_3 , знаючи ширину проїзної частини дороги, розташування на дорозі автомобіля «Volkswagen Golf», д. р. н НОМЕР_2 , неможливість розминутися двом т/з, маючи можливість поїхати в іншому напрямку, розвернув свій автомобіль «ЗИЛ-ММЗ 554», д. р. н. НОМЕР_1 та поїхав у зустрічному відносно автомобіля «Volkswagen Golf» напрямку; 2) саме ОСОБА_3 першим намагався нанести удар ОСОБА_6 металевою арматурою у голову, у той час як ОСОБА_5 підставив свою руку, що підтверджується висновком експерта № 368 від 29.10.2021, згідно якого у ОСОБА_5 мали місце: синець по задній поверхні правого передпліччя в середній третині з переходом в нижню третину на фоні якого садно. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень ОСОБА_5 було здійснено прикладання однократної дії травмуючого предмета; 3) після бійки ОСОБА_6 і ОСОБА_5 не наздоганяли ОСОБА_3 , він мав можливість поїхати; 4) ОСОБА_3 під час нанесення йому ударів не намагався втекти без використання свого автомобіля.

Наявність у ОСОБА_3 тілесного ушкодження у виді синця навколо лівого ока також не вказує на вчинення ДТП у стані необхідної оборони, так як ОСОБА_5 наніс ОСОБА_3 удари вже після того як останній замахнувся металевою арматурою на ОСОБА_6 та вдарив ОСОБА_5 цією арматурою по руці. Вже після цього ОСОБА_3 пішов і сів за кермо свого автомобіля та став рухатися в бік автомобіля «Volkswagen Golf». При цьому ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не наздоганяли ОСОБА_3 , тому останній міг безперешкодно залишити місце події. Скло у дверях т/з «ЗИЛ-ММЗ 554» розбито ОСОБА_5 тільки після зіткнення автомобілів, а не до ДТП.

Таким чином, на момент початку руху автомобіля «ЗИЛ-ММЗ 554». д. н. з. НОМЕР_1 у водія ОСОБА_3 не існувало необхідності негайного відвернення або припинення посягання з боку ОСОБА_5 шляхом зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf», д. р. н. НОМЕР_2 .

Показання допитаної апеляційним судом свідка ОСОБА_7 не спростовують вказаних вище обставин, оскільки вона не була безпосереднім очевидцем подій.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_3 протоколу дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, а наявні у справі та досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про недотримання ОСОБА_3 вимог п. 10.1 ПДР та вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Необхідності у допиті вказаних в апеляційній скарзі свідків з огляду на наявні докази в справі не встановлено, тому відсутність їх показань не підірвала загальну справедливість провадження. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.12.2021 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов