Справа № 456/5516/21 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 33/811/441/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 31.10.2021 о 19 год. 18 хв. на автодорозі Стрий-Дашава Стрийського району Львівської області на ділянці автодороги між с. Верчани та с. Підгірці керував транспортним засобом «Volvo», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду з використанням алкотестера «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 березня 2022 року, скасувати зазначену постанову та провадження у справі закрити, призначити в справі почеркознавчу експертизу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, 15.02.2022 апелянтом було подано заяву про визнання доказів неналежними та недопустимими, однак вказаний документ суд залишив без уваги.

Зазначає, що перед проведення огляду на стан сп`яніння законодавець передбачає чітку процедуру: поліцейський інформує особу, яка підлягає огляд н стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу, і на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. На одному з фрагментів відео частково видно, що поліцейський має тільки один документ на прилад, а іншого не має, та не надає, що і стало причиною конфлікту з працівниками поліції.

Звертає увагу, що відео не є суцільно відзнятим, складається з декількох файлів, має ознаки монтажу, знято різними приладами, час зйомки накладений і не відповідає реальному часу, що зрозуміло без експертизи, натомість судом вказани2й момент не досліджувався, у виклику працівників поліції в судове засідання відмовлено.

Наголошує, що підписи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відрізняються від тих, які містяться в протоколі та в поясненнях та акті огляду, що начебто складався найперше, про що ОСОБА_1 неодноразово заявляв усно та в письмових клопотаннях щодо призначення в справі експертизи, але судом вказані клопотання не брались до уваги, а докази не були належним чином досліджені.

Зазначає, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейський не має права складати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки правопорушення на той час ще ніякого не могло бути. Натомість відмова від проходження огляду у медичному закладі має наслідком притягнення водія до адміністративної відповідальності за таку відмову. Разом з тим, апелянтом в протоколі та наданому до нього поясненні зазначено «не згідний» із змістом протоколу, так як він складений з порушенням визначеної процедури, отже суб`єкт владних повноважень зобов`язаний був доставити ОСОБА_1 до лікарської установи для проведення огляду лікарем.

Акцентує, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не бачили обставин справи та не були присутні при оформленні всіх матеріалів справи, що підтверджується відео, яке долучено працівниками поліції, на яких свідків немає. Свідки не знаючи обставин справи підписали чистий протокол та заготовлені пояснення, вказаним можна пояснити чому підписи в поясненнях свідків, протоколі відрізняються від підписів в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Вказаний акт разом з направленням на огляд в лікарську установу не складались на місці події, а в інший час, а можливо і інший день, це видно з матеріалів справи - різний почерк. Судом вказані факти не досліджувались, зразки підписів не відбирались, хоча було заявлено декілька клопотань щодо проведення почеркознавчої експертизи, які залишились без задоволення, що має наслідком прийняття не законного рішення в справі.

Зазначає, що після незаконного оформлення матеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП, апелянт звернувся із заявою на ім`я головного лікаря Стрийської районної лікарні в якій просив провести незалежне обстеження на предмет алкогольного сп`яніння о 19.45 год, та в результаті якого алкоголю у ОСОБА_1 не виявлено, вказаний висновок долучений до матеріалів справи, однак судом не досліджено.

В обґрунтування пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 березня 2022 року покликається на те, що повний текст оскаржуваної постанови апелянт отримав лише 11.04.2022, відтак вважає, поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 березня 2022 року. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 054989 від 31.10.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 31.10.2021 о 19 год. 18 хв. на автодорозі Стрий-Дашава Стрийського району Львівської області на ділянці автодороги між с. Верчани та с. Підгірці керував транспортним засобом «Volvo», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду з використанням алкотестера «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого встановлено, що на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки ОСОБА_1 від проходження такого відмовився (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в Стрийській ЦРЛ (а.с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 31.10.2021 про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та в Стрийській ЦРЛ (а.с. 5-6);

- відеозаписом, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с. 11).

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, факт відмови ОСОБА_1 зафіксований свідками у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 054989 від 31.10.2021 (а.с.1) та в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 31.10.2021, які підтвердили факт відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.5,6), даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, які містять фіксацію обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу інспектора пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

Апеляційний суд погоджується з критичною оцінкою судом першої інстанції наданого ОСОБА_1 висновку № 214 від 31.10.2021 про те, що за результатом його огляду ознак сп`яніння не виявлено, оскільки всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) такий проведено за відсутності працівників поліції.

Так, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складено 31.10.2021 о 19:45, проте відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів, зокрема відео, що містить часові відмітки, саме у вказаний час ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення ним ПДР. Протокол складено тільки 31.10.2021 о 20:31, що спростовує також твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції зупинили його ще о 17:00 31.10.2021.

Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено, що долучене ОСОБА_1 рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 03.12.2021, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 478361 від 31.10.2021 відносно ОСОБА_1 , що стало підставою для зупинки останнього 31.10.2021 о 19:18, не тільки не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а й містить преюдиційні факти, що подія мала місце 31.10.2018 о 19:18, а не як вказує особа, що притягається до адмінвідповідальності, о 17:00. Крім цього, вказаним рішенням встановлено факт порушення ОСОБА_1 ПДР, відповідно правомірність зупинки останнього, а постанову скасовано виключно з процесуальних підстав (незабезпечення права на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення).

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 054989 від 31.10.2021 року (а.с.1), складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про проведення судової почеркознавчої експертизи, то таке судом першої інстанції вирішено в установленому законом порядку та у задоволенні цього клопотання обґрунтовано відмовлено. Наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті і спеціальні знання для цього не потрібні.

У заявленому клопотанні під час розгляду справи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом ОСОБА_1 не навів належних мотивів того, яким чином висновок експерта може вплинути на вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та чому іншими доказами по справі неможливо встановити ці обставини.

Зміст письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю відповідає тим фактичним обставинам справи, які встановив суд, а тому відсутні підстави ставити ці пояснення під сумнів.

Окрім того, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній постанові, у випадку здійснення відеофіксації огляду наявність свідків Законом не вимагається. Разом з тим, з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 прав, визначених КУпАП, оскільки свідки були вказані в протоколі, останні викликалися в судове засідання суду першої інстанції, проте на виклик суду повторно не з`явилися. Відтак судом першої інстанції вирішено розгляд справи проводити з урахуванням відеозапису, який міститься в матеріалах справи.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 березня 2022 року.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 березня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк