Провадження №3-зв/447/1/22
Справа №447/2424/22
П О С Т А Н О В А

щодо відводу судді

21.11.2022 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області заяву ОСОБА_1 про відвід судді Павліва В.Р. у справі №447/2424/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Миколаївського районного суду Львівської області Павліва В.Р. перебуває справа №447/2424/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

21.11.2022 у провадження судді Миколаївського районного суду Львівської області Головатого А.П. надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Павліва В.Р. В обґрунтування заяви такий покликається на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності навчався разом із суддею Павлівом В.Р.

Нормами КУпАП не передбачено вирішення судом питання про відвід судді, втім і заборони на застосування за аналогією іншого закону в процесуальних питаннях, що не врегульовані КУпАП, цей Кодекс не містить.

Разом із тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Надаючи оцінку заяві про відвід, суддя вважає за можливе застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального та керуватися положеннями КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, які можуть бути підставою для відводу судді. Суть цієї правової норми полягає в тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження.

Згідно ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Право на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що безсторонність, в розумінні п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі «Білуха проти України», «Бочан проти України», «Газета «Україна-центр» проти України» та ін.).

Іншими словами, якщо сторона має сумнів у безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, а також повинен вважатися вільним від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Задля уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, вважає за необхідне задоволити заяву про відвід судді.

Керуючись ст. 221, 245, 249 КУпАП, ст. 76, 80, 81 КПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про відвід судді Павліва В.Р. задоволити.

Справу №447/2424/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передати в канцелярію Миколаївського районного суду Львівської області для повторного автоматизованого розподілу справ між суддями.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Головатий А. П.