ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6368/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. cуддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю прокурора Ониськів А.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої на посаді директора школи I-III ступенів №266 Дарницького району м. Києва, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

У провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшли адміністративні матеріали № 753/13605/22 та 753/13606/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, які були об`єднані в одне провадження та присвоєно № 753/13605/22.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 544, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва (далі Заклад), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати грошової премії працівникам у грудні 2020 року, у тому числі ОСОБА_2 , який є її чоловіком та ОСОБА_3 , який є її батьком та вчинення дій шляхом підписання 29.12.2020 наказу № 180-п про виплату премії, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 545, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва (далі Заклад), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо виплати грошової премії працівникам у грудні 2020 року, у тому числі ОСОБА_2 , який є її чоловіком, а також ОСОБА_3 , який є її батьком та вчинила дії шляхом підписання 29.12.2020 наказу № 180-п про виплату премії, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнала та показала, що з порушеннями, зазначеними у протоколах про адміністративне правопорушення вона категорично не згодна та вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 підтвердила, що перебуваючи на посаді директора школи І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва та будучи посадовою особою публічного права, дійсно підписувала накази про преміювання співробітників закладу, в тому числі свого чоловіка ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 . Однак, всі накази про преміювання вона підписувала виключно після погодження з профспілковим комітетом, відповідно до положення про преміювання. Хоча профспілковий комітет самостійно не визначає розмір премії, однак профспілковий комітет має право відхилити запропоновані преміювання директором та не погоджувати їх розмір у випадку порушення інтересів трудового колективу навчального закладу. ОСОБА_1 вказує, що вона не має права дискреційних повноважень одноосібно вирішувати питання преміювання співробітників закладу освіти. А тому, відсутність у неї дискреційних повноважень без погодження з профспілковим комітетом наказів про преміювання виключає наявність у неї реального конфлікту інтересів. Навіть при наявності суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість рішень, а також вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень. Крім цього, ОСОБА_1 зазначила, що на момент підписання наказу про преміювання співробітників закладу вона не була ознайомлена з «Попередженням про вимоги, заборони та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», з даною нормою її ознайомила лише 30.06.2021 року, після чого вона відразу повідомила начальника управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та в подальшому діяла в порядку визначеному законом. При цьому, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень. Натомість, з протоколів про адміністративні правопорушення та доданих документів не вбачається наявності суперечностей між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями з вирішення питання щодо видання та підписання наказів про преміювання чоловіка та батька, не зазначено в чому саме суперечність знаходить свій сплив на прийняття нею зазначеного рішення.

Прокурор Ониськів А.М. підтримав протоколи про адміністративне правопорушення та вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП. Вважає, те, що ОСОБА_1 не було доведено інформацію про недопущення порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» на момент підписання наказу про преміювання не звільняє її від відповідальності. Закон діэ з моменту набрання ним законної сили, а не з моменту доведення його до відому особі.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Ониськів А.М., вивчивши матеріали справи та надані суду документи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Аналізуючи положення КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», суд приходить до переконання, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, хоча ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» і передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Отже, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів.

При вирішенні наявності у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів суд виходить з встановлених в судовому засіданні обставин та відповідних ним норм діючого законодавства.

Як вбачається з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Перевіряючи обставини справи щодо наявності реального конфлікту інтересів, в частині обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.11.2022 р. № 544, суд враховує, що у ОСОБА_1 , як директора школи І-ІІІ ступенів №266 наявний приватний інтерес при вирішенні питань щодо прийняття рішень щодо виплати грошової премії чоловікові та батькові. В той же час зі змісту протоколу про адміністративні правопорушення не вбачається наявності факту суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 172-7 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 , адже у неї наявний потенційний конфлікт інтересів, тобто наявність, існування приватного інтересу, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, оскільки нею під час виконання своїх посадових обов`язків вирішувалися питання прийняття рішень щодо виплати грошової премії близьким родичам. Як було зазначено вище, нормами діючого КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів.

Також слід зазначити, що згідно з матеріалами справи наказ № 180-п про преміювання від 29.12.2020 року було підписано ОСОБА_1 після погодження з профспілковим комітетом, а не одноособово, що вказує про відсутність реального конфлікту.

Крім цього, суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно і особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Аналізуючи надані суду докази, судом встановлено, що наказ №180-п про преміювання було підписано 29.12.2020 року, а з попередженням про вимоги, заборони та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 була ознайомлена лише 30.06.2021 року. Після чого, 17.09.2021 року ОСОБА_1 було повідомлено начальника управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_4 , що у школі І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва на посаді вчителя фізичної культури працює ОСОБА_2 чоловік директора, 24.09.2021 р. ОСОБА_1 було направлено повідомлення до управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, в якому зазначалося про те, що у школі І-ІІІ ступенів №266 Дарницького району м. Києва на посаді робітника по обслуговуванню будівлі школи працює батько ОСОБА_3 , який є батьком директора школи, однак за інструкцією він підпорядковується безпосередньо заступнику директора з господарської частини. У зв`язку з чим відсутній реальний конфлікт інтересів між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Та лише після вищевказаних дій, на підставі наказу № 472 Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 22.09.2021 року створено комісію для здійснення зовнішнього контролю у закладах дошкільної, загальної, середньої та позашкільної освіти Дарницького району м. Києва щодо дотримання керівниками цих закладів антикорупційного законодавства.

Після того, як ОСОБА_1 30.06.2021 року належним чином було проінформовано про її обов`язок повідомляти відповідний орган про наявність конфлікту інтересів, остання 17.09.2021 року та24.09.2021 року негайно повідомила начальника управління освіти Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про наявність конфлікту інтересів.

Такі дії ОСОБА_1 , свідчать про те, що остання не мала умислу вчиняти адміністративні правопорушення, які ставляться їй у вину

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 такого обов`язкового елементу складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як вина у формі прямого чи непрямого умислу.

Доказів протилежного суду не надано, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що наказ про преміювання ОСОБА_1 підписувала за погодженням профспілкового комітету, а після того, як ОСОБА_1 дізналась про необхідність повідомляти Управління освіти Дарницької РДА у місті Києві, остання повідомила про наявність у її підпорядкуванні близьких осіб.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 , адже у неї наявний потенційний конфлікт інтересів, тобто наявність, існування приватного інтересу, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень. Як було зазначено вище, нормами діючого КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів. Крім того, слід вказати, що вказані правопорушення є умисними, а умисел в діях останньої - також відсутній.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя