Справа № 201/8464/22
Провадження № 3/201/3735/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої старшим менеджером ТОВ «ПМТЗ Реагент», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 вересня 2022 року о 18 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Стартова з вул. Трудових резервів в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надала переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Тесла», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі вул. Трудових резервів з боку вул. Запорізьке шосе. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 10.1, 16.11, д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнала пасажир автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 22 вересня 2022 року вона рухалась по вул. Стартовій та, під`їжджаючи до перехрестя з вул. Трудових резервів в м. Дніпрі, пригальмувала через вибоїни на її шляху, а вже перед самим перехрестям зупинилась на 1-2 секунди, після чого переконалась, що немає ніяких автомобілів зліва та справа і почала виїзд на перехрестя. Завершуючи переїзд і маневр повороту ліворуч, вона несподівано побачила автомобіль «Тесла», що рухався з дуже великою швидкістю та виїхав перед нею на зустрічну смугу, у зв`язку з чим вона не могла уникнути зіткнення, навіть шляхом екстреного гальмування. При цьому видимість дороги у напрямку її руху по вул. Трудових резервів складала десь 30-40 метрів і хоча дорога була без підйомів та спусків, вона все одно не бачила приближення автомобіля «Тесла», напевно через значне перевищення ним швидкості та високу траву уздовж дороги.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколі, він рухався по правій крайній смузі вул. Трудових Резервів з боку вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі та побачив десь за 50 м від себе автомобіль «Фольксваген», що під`їжджав до перехрестя по другорядній дорозі вул. Стартова спочатку на невеликій швидкості, а потім різко її пришвидшив та виїхав на перехрещення доріг, а саме за 10-15 м до його наближення, у зв`язку з чим перетнув його смугу руху та він був вимушений вивернути в іншу від удару сторону, ліворуч, при цьому він подавав звукові сигнали, однак автомобіль «Фольксваген» все одно продовжив рух, що призвело до наслідків, які настали. Водночас він не може з точністю повідомити з якою швидкістю він рухався перед зіткненням, однак вважає, що в той момент не перевищував допустиму швидкість, хоча і не дивився на спідометр, керованого ним засобу.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 вересня 2022 року зі схемою до нього, на якій зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення на перехресті нерівнозначних доріг відбулось в результаті того, що водій автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не надала дороги іншому водієві автомобіля «Тесла», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та мав перевагу по відношенню до попереднього водія, оскільки за напрямком слідування ОСОБА_1 був встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 Правил дорожнього руху України, який вимагав від останньої надати перевагу у русі автомобілям, що слідували по головній дорозі вул. Трудових резервів в м. Дніпрі, також у протоколі огляду зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; матеріалами відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, на яких зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних автомобілів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; поясненнями водія-учасника пригоди ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 352851 від 05 жовтня 2022 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується долученими до справи матеріалами відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, ракурс яких охоплює ділянку дороги, де відбулась дорожньо-транспортна пригоди. Так, відтворені відео-дані повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, а також дозволяють безпосередньо пересвідчитися суду у зафіксованих в протоколі відомостях, зокрема про те, що до перехрестя нерівнозначних доріг водій автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 ,наближався по другорядній дорозі, однак не надав дороги водію автомобіля «Тесла», д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та незалежно від напрямку свого подальшого руху мав перевагу, тобто право на першочерговий проїзд перехрестя стосовно інших учасників дорожнього руху, у тому числі попереднього водія, який, всупереч вимозі дати дорогу, не зупинився та продовжив рух, внаслідок чого траєкторії руху вказаних учасників дорожнього руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали. Таким чином діями водія ОСОБА_1 було спричинено наслідки, які настали, оскільки згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України термін дати дорогу означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної пригоди, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у протоколі огляду місця ДТП від 22 вересня 2022 року зі схемою та фотографіями до нього, зокрема відносно часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п.п. 10.1, 16.11, д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Водночас твердження сторони захисту з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався з перевищенням швидкості безпосередньо в момент зіткнення не виглядають безпідставно з урахуванням оглянутих відеозаписів та їх об`єктивної оцінки, проте вказані аргументи виходять за межі судового розгляду, оскільки провадження в даній справі здійснюється лише в рамках протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Тобто встановлення порушень правил дорожнього руху в діях іншого водія ОСОБА_2 підлягало б доказуванню та могло б стати предметом розгляду безпосереднього дослідження суду лише у разі спільного притягнення водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, однак в даному випадку в провадження суду надійшов лише протокол стосовно водія ОСОБА_1 , а тому суд розглядає справу саме в межах цього протоколу та фактичних обставин адміністративного правопорушення, викладених у ньому.

Відповідним рекомендаціям необхідно слідувати на підставі пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11 червня 2004 року, яким передбачено, що з метою забезпечення виконання вимог закону у справах про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП, у випадках, коли до адміністративної відповідальності притягаються дві або й більше осіб, внаслідок спільних дій яких сталася дорожньо-транспортна подія, суди повинні практикувати розгляд справ щодо них в одному провадженні.

Однаково слід враховувати положення пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, яким встановлено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Таким чином, з`ясовуючи ступінь участі (внеску) водія ОСОБА_1 у спричиненні протиправного наслідку, суд виходить з того, що порушення останньою правил переїзду нерівнозначних перехресть доводиться поза розумним сумнівом, а отже правопорушниця мусила надати перевагу у русі водію ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, при цьому слід враховувати, що ОСОБА_1 могла уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, оскільки видимість дороги у її напрямку руху при виїзді з другорядної дороги та повороті ліворуч на вул. Трудових резервів в м. Дніпрі не обмежувалась геометричними параметрами дороги, придорожніми спорудами, насадженнями або іншими об`єктами, у зв`язку з чим ця особа мала достатню видимість, на якій з місця водія можна було чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, зокрема автомобіля «Тесла», який наближався перехресною дорогою, що відповідно давало змогу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності орієнтуватися під час керування для здійснення безпечного маневру проїзду нерівнозначного перехрестя.

З огляду на вищевказане ОСОБА_1 при виборі швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху за її напрямком по ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Отже в даній дорожній ситуації ОСОБА_1 не мала перевагу, а тому саме її дії першочергово знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки остання, наближаючись до нерегульованого перехрестя, оглядовість якого їй не обмежувалась, повинна була не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це могло примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, а отже характер, черговість та ступінь її участі (внеску) призвели до спричинення протиправного наслідку. Водночас треба мати на увазі, що водій ОСОБА_2 міг діяти у даній аварійній ситуації лише вимушено, перевищуючи швидкість задля уникнення зіткнення та роз`їзду з автомобілем «Фольксваген», що виїжджав з другорядної дороги, проте, як і було зазначено вище, вказані обставини підлягали б доказування лише у випадку, коли б до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП притягались обидва водії, внаслідок спільних дій яких сталась дорожньо-транспортна подія.

Крім того експертні висновки спеціалістів, що були надані на заяви сторін процесу, суд не приймає до уваги, оскільки для вирішення даної справи по суті зібрано достатню кількість вищевказаних доказів, які є допустимими, належними, достовірними та не суперечливими між собою. При цьому протилежні у своїх висновках дослідження експертів суд також визнає неприйнятними, оскільки під час судового розгляду не були встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди тотожні до вихідних даних, наданих експертам. Отже вихідні дані, надані представниками кожного з водіїв є лише їх власними інтерпретаціями дорожніх ситуацій, в яких опинились останні, що не дозволяє з цього джерела об`єктивно перевірити механізм цієї пригоди, а отже свідчить про однобічність проведених досліджень, у зв`язку з чим висновки таких експертиз не беруться за основу при вирішенні справи по суті. Також вказані висновки експертів суд не може визнати допустимими, оскільки експерт залучається для з`ясування обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення лише в разі необхідності спеціальних знань, а не для перевірки та оцінки доказів, що відноситься лише до прерогативи суду, а тому в спеціальних знаннях експерта немає необхідності.

При цьому клопотання сторін процесу щодо необхідності отримання додаткових доказів, зокрема допиту свідків, експертів та дослідження даної події зіткнення експертним шляхом, суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягнуть розумні строки розгляду цієї справи в разі їх задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, водночас даних матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Разом з тим слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення наявності вказаних у клопотанні обставин адміністративного правопорушення підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Тесла».

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що остання не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот дев`яноста шести гривень двадцяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко