Справа № 183/4209/22
№ 3/183/2149/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця, командира відділення військової частини НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 07.07.2022 року о 08.00 годині ОСОБА_1 був відсутній в місці тимчасової дислокації 239 ЗВП смт. Черкаське.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Судом безпосередньо дослідженні докази, які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; довідку б/н.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися принципом презумпції невинуватості, закріпленим у ст. 62 Конституції України, відповідно до якого тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Частиною 4 статті 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб та самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Тобто, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, полягає у: 1) самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби); 2) самовільному залишенні військової частини або місця служби військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів; 3) нез`явленні його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення; 4) нез`явленні з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Протоколом про адміністративне правопорушення констатовано, що ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, 07.07.2022 року о 08.00 годині був відсутній на військовій службі, в чому останнього і обвинувачено.

Однак, як самовільне залишення військової частини або місця служби, так і нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу у разі звільнення з частини, призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу, передбачає відсутність військовослужбовця на службі. Тобто, відсутність військовослужбовця на службі у військовій частині є складовою кожної з альтернативних діянь складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Тому, суд доходить переконання, що фактично в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Крім того зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити термін відсутності військовослужбовця ОСОБА_1 у військовій частині, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити правильність кваліфікації дій військовослужбовця, оскільки за самовільне залишення військової частини або місця служби передбачено також і кримінальну відповідальність за ст. 407 КК України.

До того ж, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на вчинення ОСОБА_1 правопорушення в умовах особливого періоду, тобто кваліфікуючої ознаки диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Суд звертає увагу, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 не може вважатися таким, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 3 ст. 172-11, ст. ст. 247, 251, 256, 280 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим - протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Гузоватий