Справа № 456/4017/22
Провадження № 3/456/2202/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

21.11.2022 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , українця, громадянина України, працюючого директором ФГ «Чемпіон Плюс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164, ч. 4 ст. 164 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №135351 від 16.11.2022, вбачається, що ОСОБА_1 16.11.2022 о 15 год. 42 хв. у м. Стрий на а/д Київ - Чоп 617км. +250м. здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання без одержання ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме зберігання, транспортування та реалізацію ПММ - дизельного палива в одній пластиковій ємності 1000л. встановленому на автомобілі «MitsubishiL200» д.н.з. НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №135353 від 16.11.2022, вбачається, що ОСОБА_1 16.11.2022 о 15год 42 хв. у м. Стрий на а/д Київ - Чоп 617км +250 м. керуючи транспортним засобом «MitsubishiL200» НОМЕР_1 здійснював переміщення паливно - мастильних матеріалів, а саме дизельне пальне у кількості 1000 л. без відповідних на те дозвільних документів заявки на переміщення палива зареєстрованої у Єдиному реєстрі акцизних накладних та відповідно оформленої товаро транспортної накладної, чим нібито вчинив правопорушення передбачене ч. 4 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому заперечив, вказавши, щовказаних правопорушень не вчиняв. Зокрема зазначив, що 16.11.2022 він на прохання свого товариша, який є працівником ФГ «Агро -Дар Еко» допомогти перевезти пальне, здійснював на безоплатній основі перевезення єврокубу з автозаправної станції. Вказане дизпаливо було придбано ФГ «Агро -Дар Еко», яке займається господарською діяльністю, а саме вирощуванням с/г продукції та має ліцензію на зберігання пального. Тобто власником вказаного пального є ФГ «Агро -Дар Еко». Він жодного відношення до ФГ «Агро -Дар Еко» не має, не перебуває з таким у жодних цивільно правових відносинах та не є працівником даного господарства, як вказано невірно у протоколі працівниками поліції. Вказав, що жодної господарської діяльності, як про це зазначено у протоколах, а саме зберігання, транспортування та реалізацію ПММ; переміщення пального він не здійснює та ніколи не здійснював.

Захисник правопорушника адвокат Турчин Ю.І. у судовому засіданні просила суд справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 4 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень. Так, зокрема зазначила, що об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 4 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та ч. 4 ст. 164 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Однак матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт,що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, або ж даних про те, що він здійснював господарську діяльність без реєстрації його як суб`єкта господарської діяльності (регулярно та систематично) та отримував прибуток, а також без наявності дозвільних документів -ліцензії. Не долучено також доказів у чому саме полягає правопорушення передбачене ч. 4 ст. 164 КУпАП, зокрема докази того, що ОСОБА_1 здійснює діяльність з перевезення пального транспортним засобом, на постійній основі та систематично (два і більше разів).

Також зазначила,що ч. 1 та ч. 4 ст. 164 КУпАП є бланкетними нормами, однак інспекторами поліції у протоколах про адміністративні правопорушення не наведено нормативний акт із зазначенням конкретної статті, які нібито порушив ОСОБА_1 ..

Окрім цього вказала, що долучені нею до клопотання копії документів підтверджують факт належності єврокубу, який перевозив ОСОБА_1 на автомобілі, ФГ «Агро- Дар Еко», яке має відповідну ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки). Натомість ОСОБА_1 перевозив таке на прохання знайомого як водій тажодного відношення до ФГ «Агро Дар Еко» не має, та не є працівником даного господарства, що стверджується довідкою №38 від 18.11.2022.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.На підставі вищевикладеного вважаю, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 164 КУпАП, які йому ставляться у вину, у зв`язку з чим просила провадження у справі закрити.

Також вказала, що під час оформлення відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів працівниками поліції у нього незаконного було вилучено майно, а саме автомобіль марки «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 із єврокубом, який обладнаний заправним обладнанням, у якому знаходиться дизельне пальне 1000 л.. Незаконність вказаних дій полягає у тому, що під час вилучення майна не складався ні акт огляду вказаного транспортного засобу та єврокубу, ні відповідний протокол про тимчасове вилучення вказаного майна.

Просила вказане вилучене майно негайно повернути ОСОБА_1 ..

Вивчивши протоколи про адміністративні правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 та ч. 4 ст. 164 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та ч. 4 ст. 164 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно з вимогами статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному

режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже диспозиція ч. ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність зі дії, які полягають у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності у даному випадку є суб`єкт господарювання.

Згідно з диспозицією ч. 4 ст. 164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними:

- у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним п. «а» п. 2 ч. 2 ст. 91 Митного кодексу України;

- або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах;

- або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

З системного аналізу наведеної норми вбачається, що відповідальність за ч. 4 ст. 164 КУпАП передбачена для суб`єктів господарювання за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами з порушенням певних нормативно-правових актів.

Таким чином, відповідальність за ч.4 ст.164КУпАП передбачена для суб`єктів господарювання за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами з порушенням певних нормативно-правових актів.

Відповідно до п.п.14.1.224-1 п.14.1ст.14ПК України не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового.

Абзац перший п.п.230.1.5.п.230.1 ст.230 ПК України, крім іншого, містить таку вимогу - транспортні засоби, які використовуються суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки, повинні обліковуватися в Переліку транспортних засобів, що переміщують пальне або спирт етиловий.

В абз. 2 пп.230.1.5 п.230.1ст.230ПК України зазначено, що включення/виключення транспортних засобів до/з Переліку здійснюється на підставі заявок на переміщення

пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, із зазначенням періоду переміщення такого пального або спирту етилового.

Переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, які не зазначені у заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, які надіслані органу ДПС, заборонено (абз. 3 пп.230.1.5п.230.1ст.230 ПК України).

У разі виявлення фактів переміщення та/або зберігання пального або спирту етилового з використанням транспортних засобів, які не зазначені у заявках на переміщення пального або спирту, відповідні контролюючі органи тимчасово (до винесення рішення суду) вилучають таке пальне та транспортні засоби з вільного обігу й подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію) (абз.2 п.228.3ст.228 ПК України).

Такі заявки подають суб`єкти господарювання, що не є розпорядниками акцизного складу, до переміщення митною територією України в транспортних засобах, які не є акцизними складами пересувними, власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки. Тобто такі суб`єкти господарювання є суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 231.1 ПК України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Отже, обов`язок щодо складання акцизної накладної покладено на особу, яка реалізує пальне.

Згідно з ст. 231.3 ПК України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.

Така особа зобов`язана зареєструвати перший примірник акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового.

При цьому суб`єкт господарювання, від якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається особою, яка реалізує пальне, а суб`єкт господарювання, до якого переходить право власності на таке пальне або спирт етиловий, вважається отримувачем пального або спирту етилового.В акцизній накладній зазначається номер реєстрації транспортного засобу в уповноважених органах відповідної держави та тип і ємність транспортного засобу - акцизного складу пересувного.

З аналізу ст. 164 КУпАП вбачається, що такою встановлена адміністративна відповідальність за порушення порядку провадження саме господарської діяльності.

Конкретні порушення порядку провадження господарської діяльності передбачені різними частинами ст. 164 КУпАП, у тому числі й ч. 1 та 4. ст. 164 КУпАП, які інкримінується ОСОБА_1 ..

Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 55 ГКУ суб`єктами господарювання є учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни

України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Статтею 42 ГК України встановлено, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів, надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється особою безпосередньо, самостійно не менш ніж 3 рази протягом календарного року.

Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність. Особа яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна довести наявність таких випадків, зв`язати їх та довести їх повторність.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені вказаних правопорушень надано такі докази як: протоколи про адміністративне правопорушення серіїВАВ №135351 та ВАВ №135353 від 16.11.2022, копія відомості обліку видачі на ФГ «Агро Дар Еко», витяг з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України Армор водійських прав та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 , рапорт інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ладан П.М., відеодиск та фототаблиця.

Суд звертає увагу на той факт, що долучений до матеріалів справи рапорт інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ладан П.М не входить у перелік доказів передбачених ст. 251 КУпАП, та у відповідності до п.2.2.9 Інструкції «З діловодства у системі Міністерства внутрішніх справ України» затвердженої наказом МВС України 23.08.2012 №747, такий документ як рапорт віднесено до внутрішніх документів та не може являтись доказом по справі.

Що стосується долученої до протоколу фотосвітлини з зображенням автомобіля та диску з відеозаписом події, яка мала місце 16.11.2022, то такі на переконання суду не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч.1 та ч. 4 ст. 164 КУпАП, оскільки такі підтверджують тільки факт зупинки транспортного засобу «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 із єврокубом в кузові під керуванням ОСОБА_1 .

Жодних інших належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 дійсно здійснює господарську діяльність (регулярно та систематично) та отримує прибуток, що є однією з основних ознак господарської діяльності без реєстрації суб`єктом господарювання, а також без наявності дозвільних документів ліцензії до матеріалів справи працівниками поліції не додано. Не долучено докази на підтвердження відсутності дозвільних документів на здійснення господарської діяльності (наприклад довідки ДПІ про відсутність державної реєстрації господарської діяльності), докази того, що особа не має статусу фізичної особи підприємця.

Також не долучено доказів у чому саме полягає правопорушення передбачене ч. 4 ст. 164 КУпАП, зокрема докази того, що ОСОБА_1 здійснює діяльність з перевезення пального транспортним засобом, на постійній основі та систематично (два і більше разів) відсутні.

Зокрема до протоколів також не долучено пояснення свідків, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_1 грошових доходів саме за здійснення конкретної діяльності, не встановлено їх особи та не допитано щодо обставин правопорушення.

Слід звернути увагу на той факт, що ч. 1, ч.4 ст. 164КУпАП є бланкетними, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даних правопорушень, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні

правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1, 4 ст. 164 КУпАП, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Проте, у протоколах про адміністративні правопорушення всупереч вимогам ст.256КУпАПне наведено нормативний акт із зазначенням конкретної статті, які порушено.

Окрім цього, як було зазначено вище диспозиція ч.4 ст.164 КУпАПпередбачає відповідальність за переміщення пального транспортними засобами, не зазначеними в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №135353 від 16.11.2022 зазначено, що ОСОБА_1 16.11.2022 о 15год 42 хв. у м. Стрий на а/д Київ - Чоп 617км +250 м. керуючи транспортним засобом MitsubishiL200 ВС4006 ОР здійснював переміщення паливно - мастильних матеріалів, а саме дизельне пальне у кількості 1000 л. без відповідних на те дозвільних документів заявки на переміщення палива зареєстрованої у Єдиному реєстрі акцизних накладних та відповідно оформленої товаро транспортної накладної.

Таким чином, об`єктивна сторона інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП зазначена уповноваженою особою некоректно.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви у суду.

Натомість захисником адвокатом Турчин Ю.І. до клопотаннядолучено копію відомості обліку видачі від 16.11.2022, копію договору купівлі- продажу №2/11 від 01.11.2022 укладеного ТОВ «Енерго Барв» та ФГ «Агро-Дар Еко», копії видаткових накладних від 15.11.2022 та від 14.11.2022 на дизельне паливо, з яких вбачається, що дизпаливо було придбано ФГ «Агро -Дар Еко», яке має відповідну ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), копія якого також долучена.

При цьому у відповідностідо довідкою №38 від 18.11.2022 ФГ «Агро Дар Еко» ОСОБА_1 не є працівником даного господарства та не перебуває з ФГ «Агро Дар Еко» у цивільно правових відносинах. Даний факт також підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 ..

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відтак суддя за встановлених у судовому засіданні усіх обставин даної справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності дійшов висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 та ч. 4 ст. 164 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у його діях складу наведених адміністративних правопорушень та є сумнівними.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року в справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland

v. TheUnitedKingdom», заява № 5310/71) та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України» («Korobovv.Ukraine», заява № 39598/03). Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 в справі № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами уповноважених органів. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Оскільки, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, доцільно вирішити питання щодо вилучених речей, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення ВАВ №135351 та ВАВ №135353 від 16.11.2022, а саме автомобіль марки «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 із єврокубом, який обладнаний заправним обладнанням, у якому знаходиться дизельне пальне згідно обліку видачі 1000 л.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. 36, 247, 265, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 та ч. 4 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені речі зазначені у проколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ №135351 та ВАВ №135353 від 16.11.2022 року, а саме автомобіль марки «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 із єврокубом, який обладнаний заправним обладнанням, у якому знаходиться дизельне пальне 1000 л. негайно повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя Н. М. Янів