Справа № 156/763/22
Провадження № 3/156/471/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., з секретарем судового засідання Кицею Л.Ф., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, котрі надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Риковичі Волинської області, здобула вищу освіту, працює начальником Служби в справах дітей Литовезької сільської ради, не є одруженою, виховує неповнолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні,

(справу розглянуто в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, ОСОБА_1 28.11.2022 приблизно о 01 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо ОСОБА_2 , ображала потерпілого, психологічно принижувала, нецензурно висловлювалась на адресу потерпілого. Діяння ОСОБА_1 службовими особами територіального органу поліції кваліфіковане за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки особа раніше була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (постанова судді Іваничівського районного суду Волинської області від 28.12.2021 у справі № 156/1131/21), однак належних для себе висновків не зробила і скоїла протиправне діяння повторно.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні правопорушення не визнала, додатково пояснила, що з ОСОБА_3 вони мешкають однією сім`єю без реєстрації шлюбу в будинку по АДРЕСА_2 . 27.11.2022 близько опівдня ОСОБА_4 прийшов додому від своїх батьків у нетверезому стані, почав «чіплятись» до співмешканки, йому було «все не так»; ввечері того ж дня ОСОБА_4 пішов до свого брата, взяв у нього горілки, сів вечеряти, коли випив ще спиртного продовжив сваритись з ОСОБА_1 , вимагав, щоб вона забрала у свого сина ноутбук і віддала йому, згодом, вже вночі, ОСОБА_4 вигнав ОСОБА_5 з будинку, штовхав її по вулиці, бив її ногами, у неї є тілесні ушкодження, вона має намір звернутись до медичної установи для проходження освідування. За твердженнями ОСОБА_1 , їх зі співмешканцем розняв сусід ОСОБА_6 , він же викликав поліцію на місце події. ОСОБА_1 вважала себе саму жертвою домашнього насильства зі сторони свого співмешканця.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що з ОСОБА_7 вони мешкають однією сім`єю без реєстрації шлюбу в будинку по АДРЕСА_2 . 27.11.2022 зранку йому зателефонував батько, попросив допомогти по господарству, ОСОБА_5 заперечувала проти того, щоб ОСОБА_4 ішов до батьків, почала сварити його, однак ОСОБА_4 все одно пішов. Повернувся додому він після 14-ї год., разом з ОСОБА_5 вони приготували вечерю, сіли за стіл, трохи розпивали алкогольні напої. Згодом, увечері, після 23-ї год. у ОСОБА_8 з ОСОБА_5 знову почалась сварка, він пішов спати до будинку, а вона залишилась на ніч у літній кухні, ОСОБА_4 хотів піти ночувати до батьків, але ОСОБА_5 йому не дозволяла цього, погрожувала розбити телефон, телефон під час конфлікту з ОСОБА_9 загубив, потім він покликав сусіда ОСОБА_10 , останній допоміг знайти телефон, ОСОБА_4 викликав поліцейських на місце події.

Суддя, вислухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої особи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Норми ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за домашнє насильство, повторного домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 036663 від 28.11.2022, складеного відносно ОСОБА_1 , та заперечення останньою своєї вини, службові особи органу поліції повинні довести факт притягнення її впродовж останнього року до адміністративної відповідальності за домашнє насильство та вчинення нею повторного домашнього насильства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зокрема, до протоколу у справі про адміністративне правопорушення від 28.11.2022 були додані та досліджені в судовому засіданні:

-рапорт в електронній формі, зареєстрований 28.11.2022 в журналі єдиного обліку органу поліції за № 2110, де зафіксовано інформацію на лінію «102» від ОСОБА_2 про те, що його колишня співмешканка ОСОБА_11 намагається відібрати у заявника телефон, дає заявнику штурханів;

-надані співробітнику поліції письмові пояснення ОСОБА_1 від 28.11.2022, де з приводу події зазначено, що 22.11.2022 опівдні її співмешканець ОСОБА_2 прийшов від своїх батьків напідпитку додому, з того часу вони почали конфліктувати між собою, ввечері вони разом приготували вечерю, під час вечері разом вживали спиртне, згодом сварка між ними ще більше розпалилась, під час сварки ОСОБА_2 її нецензурно ображав, психологічно принижував, нецензурно висловлювався на її адресу;

-надані співробітнику поліції письмові пояснення ОСОБА_2 від 28.11.2022, де з приводу події зазначено, що 27.11.2022 приблизно о 17 год. 00 хв. він сів вечеряти разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 , вони разом вживали алкогольні напої, згодом між ними виникла сварка, вони висловлювались на адресу одне одного грубою нецензурною лайкою, вже 28.11.2022 о 01 год. 00 хв. ОСОБА_2 викликав телефоном поліцію на місце події, щоб вгамувати свою співмешканку, просив притягнути її до адміністративної відповідальності;

-супровідний лист від 28.11.2022 № 2144/52/2/01-2022, підписаний начальником Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області С. Головенком, про направлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення до суду для подальшого розгляду;

-копія постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 28.12.2021 у справі № 156/1131/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 службовими особами органу поліції до суду не надано.

Крім того, за клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні 06.12.2022 було допитано як свідка ОСОБА_10 . Свідок повідомив, що він мешкає у АДРЕСА_3 , його сусідами по вулиці є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; 28.11.2022 після 01 год. 00 хв. ОСОБА_12 вже ліг спати, почув, як на вулиці хтось його гукав: «Льоню, йди сюди!», свідок вийшов на вулицю, поблизу свого подвір`я побачив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вони щось шукали, ОСОБА_4 попросив свідка винести з будинку ліхтаря, щоб знайти мобільний телефон, який десь впав на землю, ОСОБА_12 допоміг їм у пошуках телефона, тоді ОСОБА_5 сказала ОСОБА_15 : « ОСОБА_16 його мені, це мій телефон!». Свідок сказав сусідам, щоб вони такі «розбірки між собою» влаштовували вдома, а не поблизу його подвір`я, не заважали нормально відпочивати, потім ОСОБА_12 пішов до своєї хати. Свідок не чув, щоб тієї ночі ОСОБА_5 якось ображала та принижувала ОСОБА_8 , щоб вона нецензурно висловлювалась на адресу потерпілого, вона просто просила віддати їй телефон.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення по суті, суддя звертає увагу на таке.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визначає домашнє насильство як умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Кривдником у ситуації домашнього насильства визнається особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст. 1 згаданого Закону); постраждалою особою є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч.1 ст. 1 наведеного Закону).

У постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 761/49109/19 (провадження № 61-9144св20) висловлена правова позиція, згідно з якою сам факт звернення заявника до органів поліції свідчить про наявність конфлікту між подружжям та не підтверджує факт вчинення особою домашнього насильства.

Згідно з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 545/744/19 (провадження № 61-13514св19) встановлений факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факту вчинення особою домашнього насильства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права

Отже, як домашнє насильство може бути кваліфіковане не будь-яке виникнення сварок і непорозумінь на побутовому ґрунті між подружжям (колишнім подружжям) чи особами, котрі мешкають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а лише такі діяння фізичного або ж психологічного характеру, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Під час судового розгляду справи доведено перебування саме ОСОБА_1 на місці події (на території домоволодіння АДРЕСА_2 та поблизу огорожі домоволодіння АДРЕСА_3 , за місцем мешкання свідка ОСОБА_12 ), доведено факт виникнення сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на побутовому ґрунті. Водночас свідок ОСОБА_12 , котрий тривалий час мешкає поряд з ОСОБА_1 , знає її особисто, не підтвердив у своїх показаннях того факту, що 28.11.2022 вночі ОСОБА_17 певним чином ображала та принижувала ОСОБА_13 , що вона нецензурно висловлювалась на адресу потерпілого, за твердженнями свідка «вона просто просила віддати їй телефон». Також доведено факт притягнення ОСОБА_1 впродовж останнього року до адміністративної відповідальності за домашнє насильство щодо ОСОБА_2 (постанова судді Іваничівського районного суду Волинської області від 28.12.2021 у справі № 156/1131/21), але відображена в судовому рішенні подія відбувалась ще 18.12.2021.

Суддя критично оцінює твердження Брика Ю.С. щодо наявності зі сторони ОСОБА_1 «образ» та «принижень», оскільки ОСОБА_2 є заінтересованою у вирішенні справи особою, між ним та ОСОБА_1 досі триває конфлікт на побутовому ґрунті. Крім того, матеріали про адміністративне правопорушення, складені поліцейським щодо ОСОБА_2 за фактом домашнього насильства відносно ОСОБА_1 (події 28.11.2022) вже розглянуті Іваничівським районним судом Волинської області (у цьому ж складі), ОСОБА_2 визнано винним у протиправному діянні, до нього застосоване адміністративне стягнення (постанова судді від 29.11.2022 у справі № 156/761/22).

Службовими особами територіального органу поліції не доведено, що ОСОБА_1 вчиняла домашнє насильство психологічного характеру щодо ОСОБА_2 , зокрема, заподіювала йому образи, психологічно принижувала.

Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, за відсутності клопотань учасників справи суддя не здійснював відшукання додаткових доказів для доведення наявності в діянні ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 з власної ініціативи.

Інші додані співробітниками поліції до протоколу письмові матеріали не підтверджують поза розумним сумнівом наявності в діянні ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 ..

За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу поліції не доведено наявності у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Додатково з приводу висловленої в судовому засіданні 29.11.2022 заяви ОСОБА_1 щодо наявності у неї тілесних ушкоджень, отриманих під час сварки 28.11.2022 внаслідок фізичних дій ОСОБА_2 , суддя вважає за необхідне роз`яснити таке.

За змістом ст. 1,2,9 КУпАП за правилами, визначеними цим Кодексом, суд (суддя) здійснює розгляд матеріалів про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Норми ст. 173-2 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності для винних у домашньому насильстві осіб (зокрема, якщо застосування насильства, не спричинило тілесних ушкоджень).

Натомість заподіяння особі умисних легких тілесних ушкоджень, умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, визнаються згідно з чинним законодавством України кримінальними правопорушеннями (ст. 125, ст. 126 Кримінального кодексу (КК) України).

Відповідно до ст. 1 Кримінального процесуального кодексу (КПК) України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України.

Отже, за скоєння кримінальних правопорушень для винної особи настає кримінальна відповідальність (ст. 2 КК України), провадження щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності здійснюється за іншою процедурою, суд (суддя) при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення не уповноважений встановлювати наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні певної особи.

За змістом ст. 477 КПК України кримінальне провадження щодо правопорушень, передбачених ст.125, ч.1 ст. 126 КК України, є може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. Відтак, за наявності підстав для того саме ОСОБА_1 повинна звернутись до органу досудового розслідування (до територіального органу Національної поліції) з заявою про притягнення особи, винної у заподіянні їй тілесних ушкоджень, до кримінальної відповідальності.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 7,9,247,280,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Додатково роз`яснити ОСОБА_1 її право звернутись до органу досудового розслідування (до територіального органу Національної поліції) з заявою про притягнення особи, винної у заподіянні їй тілесних ушкоджень, до кримінальної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя А. Є. Бєлоусов