ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.10.2021 о 15.00 в м. Києві, просп. В. Лобановського, 88, керував мопедом без державного номерного знаку, з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна білість обличчя, дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час судового розгляду вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, вказав, що він не відмовлявся від проходження огляду, його зупинили працівники поліції, через відсутність номерного знаку, протокол за ст. 130 КУпАП був складений одразу, не запитуючи чи погоджується він на проведення огляду.

Врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини справи та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 , затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 (надалі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, перерахованими у п. 3.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Переглянувши відео, суддя також не виявив ознак поведінки, що не відповідає обстановці. Весь час спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими, він поводить себе цілком адекватно оточуючій обстановці, чітко відповідає на запитання та логічно формулює свої думки. Мова в нього не порушена та цілком відповідає мові тверезої людини.

На відео, також, не зафіксовано процедури дослідження зіниць ОСОБА_1 , а він факт застосування до нього такої процедури спростовує.

Лише блідий покрив шкіри, як зазначено в протоколі, не може однозначно свідчити про ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки міг бути викликаний станом здоров`я або самопочуттям ОСОБА_1 .

Таким чином, суддя вважає, що твердження поліцейських, що відображені в протоколі, щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння є суб`єктивним сприйняттям обстановки, не відповідають реальним обставинам та не підтверджуються жодними доказами і, навпаки, спростовуються відеозаписом та показаннями ОСОБА_1 , а отже поліцейські в силу зазначених норм Інструкції не повинні були пропонувати йому проходити медичний огляд на стан сп`яніння.

Крім того, переглянувши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, суддя вбачає, що поліцейські спочатку склали протокол за ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 , а після його відмови від його підписання, запитали чи буде останній проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно із основним принципом презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ в справі Карелін проти Росії, - принцип презумпції невинності особи допоки її вину буде доведено у відповідності до права має обов`язково додержуватись під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає частина друга статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод [Karelin v. Russia App no 926/08 (ECtHR, 20 September 2016) §72].

Згідно рішення ЄСПЛ в справі Буткевич проти Росії, - судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення не може вважатись справедливим, якщо ґрунтуватиметься на неперевірених доказах, вироблених офіцерами поліції що знаходились у витоків процесу і належать до органу влади який зініціював провадження у справі про адміністративне правопорушення; мають бути фактори-противаги, достатні з урахуванням контексту справи про адміністративне правопорушення ([Butkevych v. Russia App no 5865/07 (ECtHR, 13 February 2018) §101].

Таким чином, керуючись принципом презумпції невинуватості та принципом обов`язкової перевірки доказів, що вироблені поліцейськими, які зазначені у вищезгаданих рішеннях ЄСПЛ, суддя не вбачає наявності однозначних доказів того, що особа мала ознаки наркотичного сп`яніння. Судове рішення не може ґрунтуватися на непідтверджених даних.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 266, 284 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Агафонов С.А.