Справа № 133/1269/21
Провадження № 33/801/270/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 рокуСправа № 133/1269/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пилипчука Володимира Олексійовича

на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 449389 від 17 квітня 2021 року водій ОСОБА_1 17 квітня 2021 року о 14:10 год у м. Козятин по вул. 8-ма Гвардійська, 78 керував автомобілем Део Нексія, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 березня 2022 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 496,20 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Пилипчук В. О., не оскаржуючи постанову по суті, просить її скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 36 КУпАП та п. 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України № 814 від 20 серпня 2019 року. Зазначив, що постанова підлягає до скасування, а справа закриттю, оскільки судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що згідно інформації, отриманої у відповідь на адвокатський запит з Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, вих. № 01-27/74/2022 від 29 березня 2022 року станом на дату винесення оскаржуваного рішення в провадженні Козятинського міськрайонного суду у судді Кучерук І. М. перебуває на розгляді справа № 133/287/22 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 відносно ОСОБА_1 , розгляд якої призначений на 18 квітня 2022 року; у провадженні судді Пєтухової Н. О. перебувають на розгляді дві справи про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 : № 133/370/22 за ч. 2 ст. 123 КУпАП, призначеної до розгляду на 21 квітня 2022 року та № 133/397/22 за ч. 1 ст. 130 КУпАП., призначена до судового розгляду на 21 квітня 2022 року.

Тому, вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати та повернути справу для виконання вимог ст. 36 КУпАП і п. 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої наказом ДСА України № 814 від 20 серпня 2019 року, а саме для об`єднання вказаних справ в одне провадження, для забезпечення його права на справедливий судовий розгляд гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 62-64 Конституції України.

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисник адвокат Пилипчук В. О. не з`явилися.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено права на об`єднання справ про адміністративні правопорушення.

Однак, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є - своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної справи, тому у виключних випадках таке об`єднання є можливим.

Згідно зі ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнень за сукупністю адміністративних правопорушень насамперед необхідно з`ясувати, чи є вчинене одним правопорушенням або мають місце кілька самостійних адміністративних правопорушень. До того ж важливо встановити, чи утворює ряд послідовних протиправних дій окремі склади самостійних адміністративних правопорушень чи вони становлять у сукупності єдине тривале правопорушення, або в наявності повторність однорідного правопорушення. Тому, сукупність адміністративних правопорушень необхідно відрізняти від повторності та від тривалих правопорушень.

Враховуючи, що перший протокол серії ДПР18 № 449398 стосовно ОСОБА_1 складений 17 квітня 2021 року, який був розглянутий судом першої інстанції і за результатами якого 22 березня 2022 року ухвалено постанову, можна зробити висновок, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, мала достатньо часу для того, щоб скоїти повторно адміністративні правопорушення, які містять окремі склади самостійних адміністративних правопорушень та не підлягають об`єднанню в одне провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом одночасно розглядалося декілька адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , які судом в порушення вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП та п. 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої наказом ДСА України № 814 від 20 серпня 2019 року не були об`єднані в одне провадження, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 адміністративні правопорушення вчинено у різні календарні дати, проміжки часу та не є пов`язаними між собою.

Що стосується посилання на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 62-64 Конституції України, варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04 листопада 1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України.

Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Враховуючи викладене, суд не вбачає порушень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 62-64 Конституції України, оскільки судом першої інстанції здійснено повний та всебічний розгляд, надано достатньо часу для ОСОБА_1 , щоб належним чином здійснити захист своїх прав.

Окрім цього, факт повторного вчинення адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час розгляду судом першої інстанції цієї справи, свідчить про умисне вчинення адміністративного правопорушення, оскільки усі наслідки такої поведінки йому були відомі. Також, безпосередньо до суду першої інстанції ОСОБА_1 з клопотанням про об`єднання в одне провадження вказаних в апеляційній скарзі справ про адміністративні правопорушення не звертався.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, проте не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд переглянув справу в межах доводів апеляційної скарги, при цьому не встановив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції фактичні обставини справи з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП. Підстави для об`єднання в одному провадженні цієї справи зі справою №133/287/22 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 відносно ОСОБА_1 та справами про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 №133/370/22 за ч. 2 ст. 123 КУпАП, та № 133/397/22 за ч.1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пилипчука Володимира Олексійовича залишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 22 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська