Справа № 383/1115/22
Номер провадження 3/383/481/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючого посаду номер обслуги зенітного кулеметного відділення ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підготовки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно протоколу ВЧ НОМЕР_1 №9 від 14.11.2022 року про військове адміністративне правопорушення, 07.11.2022 року о 11:00 год. внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, порушуючи військову дисципліну завідомо знаючи про відповідальність під час особливого періоду, порушуючи імперативні вимоги статей 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, номер обслуги зенітного кулеметного відділення ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підготовки солдат ОСОБА_1 , отримавши від начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 направлення на військово-лікарську комісію в держану установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 07.11.2022 року повідомив свого безпосереднього командира про те що він направляється для проходження комісії, під час проходження комісії солдат ОСОБА_1 в пункті постійної дислокації та по місцю несення служби не з`являвся, вільний від проходження військово-лікарської комісії час проводив на власний розсуд, обов`язки військової служби за вказаний період не виконував. Підтверджуючих документів стосовно стаціонарного проходження військово-лікарської комісії з 07.11.2022 року по 14.11.2022 року не надав, нез`явленням вчасно без поважних причин на військову службу з медичного закладу в АДРЕСА_3 (зона відповідальності роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ) або до пункту постійної дислокації ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, неявка якого не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши протокол про військове адміністративне правопорушення та надані докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Згідно приписів ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 статті 172-11 КУпАП визнано самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, - адміністративним правопорушенням.

Частиною 4 статті 172-11 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

З диспозиції частини 3 статті 172-11 КУпАП вбачається, що початком нез`явлення на військову службу вважається закінчення встановленого строку з`явлення, а кінцем - час повернення в частину або затримання. Частиною 3 статті 172-11 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, якщо тривалість нез`явлення на військову службу не перевищує десяти діб, однак особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не встановила та не зазначила в ньому тривалість (період часу) нез`явлення на військову службу під час проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії в місті Кропивницькому, куди його направлено командиром військової частини НОМЕР_1 , що свідчить про неконкретність викладу обставин, що ставляться в провину ОСОБА_1 , що порушує його право на захист.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, надано наступні докази: пояснення ОСОБА_1 від 14.11.2022 року з яких вбачається, що під час проходження військово-лікарської комісії в період з з 07.11.2022 року по 14.11.2022 року проживав перебував за місцем свого проживання (м.Кропивницький), про необхідність з`явитись в ППД не знав, не прибув до місця несення служби в АДРЕСА_3 через очікування довідки ВЛК, вийти на зв`язок не мав можливості оскільки його телефон мав технічні несправності; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №139 від 22.08.2022 року по стройовій частині, яким солдата ОСОБА_1 з 22 серпня 2022 року зараховано до списків особового складу частини та всі види забезпечення (а.с.5); направлення ОСОБА_1 на ВЛК для визначення придатності до служби в Збройних Силах України з діагнозом: наслідки МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку (30.05.2022) з цефалічним та вести було-атактивним синдромом, стійка помірно виражена тривожно-депресивна реакція в рамках розладу адаптації ускладнена стійкою інсомнією з частими панічними атаками, ДДЗХ, складний міопічний астигматизм OU, викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання справа ІІІ ст. (а.с.6); довідку військово-лікарської комісії яким ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби (а.с.7).

Особою, яка склала вказаний протокол не встановлено час, який ОСОБА_1 використав на проходження ним військово-лікарської комісії в період з 07.11.2022 року по 14.11.2022 року. Матеріали справи не місять доказів наявності у ОСОБА_1 вільного від проходження військово-лікарської комісії часу, який він проводив на власний розсуд, його тривалості в одиницях виміру часу (годинах, хвилинах), доказів витраченого ОСОБА_1 часу для проходження військово-лікарської комісії. Наявна в матеріалах справи копія направлення ОСОБА_1 на ВЛК для визначення придатності до служби в Збройних Силах України (а.с.6) також не містить строку (періоду) проходження військово-лікарської комісії, години дня (доби), відведеного для її проходження.

Слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог статей 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Так, згідно статей 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_2 своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Усі військовослужбовці повинні під час зустрічі (обгону) вітати один одного, додержуючись правил, визначених Стройовим статутом Збройних Сил України. Військове вітання - це вияв взаємної поваги і згуртованості військовослужбовців.

Солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

Солдат підпорядковується командирові відділення.

Солдат зобов`язаний:

підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою;

знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою;

знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права;

сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням;

постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички;

знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно);

додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни;

бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців;

виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання;

повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку;

своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів;

ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки;

неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки;

виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників);

у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття;

під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Старший солдат (старший матрос) є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

Згідно статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом:

виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;

особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;

формування правової культури військовослужбовців;

умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу;

зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих;

підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку;

своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення;

чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Однак положення статей 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушення вимог яких згідно протоколу про адміністративне правопорушення ставиться у вину ОСОБА_1 не встановлюють обов`язку в день проходження військово-лікарської комісії з`являтись з медичного закладу до місця постійної дислокації та місця несення служби. А з огляду на віддаленість місце знаходження комісії (місто Кропивницький) від АДРЕСА_3 (зона відповідальності роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ), неявка до якого ставиться в провину ОСОБА_1 , наявність у останнього такої можливості з`явитись до вказаного місця, не доведено поза розумним сумнівом.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Згідно статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не доведено, а в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-11 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №383/1115/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя В.В. Бондаренко