Справа № 559/2016/21
Провадження № 3/559/4/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.03.1996 Дубенським МВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, не працює, доглядає непрацездатного сина, за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснивши права, передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України,-

в с т а н о в и л а:

16.08.20221о 20:19 год. по вул. Миру в с. Мирогоща Дубенського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Аlkotest DRAGER 6810» і проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник у судовому засіданні пояснила, що поведінка поліцейських на місці події була провокативна. На відеозаписі не видно явних ознак алкогольного сп`яніння. Її підзахисний не знав як потрібно правильно поводитися в такій ситуації, не знав яка відповідальність за відмову від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права й не дали направлення в лікарню, драгера при собі в них не було, допустили грубе порушення, запропонувавши відмовитися від освідчення. Свідки підписали пояснення, але вони є недопустимим доказом, оскільки з відео видно, що вони не стояли близько біля її підзахисного й не могли з такої відстані чути запах алкоголю. Просить закрити провадження в справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 спочатку факт вчинення правопорушення не визнав, пояснював, що він не відмовлявся від медосвідчення. Сам поїхав у лікарню після того, як вже склали протокол на нього, але йому відмовили в освідчення без працівників поліції. Потім пояснив, що в той день повертався з дружиною з села разом із дитиною-інвалідом. Їх зупинили працівники поліції та сказали, що не горять габарити. Після тривалого розягляду спарви і допиту свідків, зізнався в суді, що випив пива, тому злякався й відмовився від медосвідчення. Розписку написав, бо треба було їхати додому. Визнає, що був не правий, кається, просить розстрочити штраф, оскільки не взмозі його оплатити одразу.

Поліцейський ОСОБА_2 , допитаний як свідок, у суді пояснив, що в той день вони з напарницею їхали на виїзд у с.Мирогоща. Подорозі побачили підозрілу «дев`ятку», тому спинили за ремінь пасивної безпеки. Доки оформляли протокол ОСОБА_1 закурив і від нього стало чути алкоголь. Спочатку він мовчав, а потім сказав, що випив пляшку пива. В нього були ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння рук, коли курив, була неадекватна поведінка, ходив туди-сюди, він дуже нервувався. Запропонували йому пройти «Драгер» на місці зупинки - відмовився. Зупинили два свідка, в їх присутності водій відмовився і їхати в лікарню. «Драгер» їм привіз інший екіпаж, бо він один лиш у відділку. Потім дружина ОСОБА_1 почала кричати, що він не пив, що в них дитина з інвалідністю. Він оформляв протокол, а колега роз`яснювала ОСОБА_1 його права та обов`язки, щоб було швидше, бо ж у авто була дитина з інвалідністю. Макаревичі ще шукали собі водія, потім приїхав друг-водій. ОСОБА_1 написав їм розписку, що зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом доби. Він особисто цього водія разів 4-5 відпускав і не складав на нього протоколи, проводив роз`яснювальну роботу знову і знову, бо шкодував через дитину, а вже останній раз оформив, тому що всьому є межі. Водій не робить висновки. Про наслідки відмови від медичного освідчення ОСОБА_1 також роз`яснювали. Навіть як вже склав протокол, то ще пропонував йому поїхати на освідчення в лікарню. Якби в ЦРЛ алкотест покав «0», то пояснив би керівнику, що зіпсував протокол, бо ж у них дитина з інвалідністю. Він давав можливість водію пройти медогляд навіть після складання протоколу, аби той довів їм, поліцейським, що тверезий і не керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Але ОСОБА_1 все одно відмовився від освідчення.

У суді поліцейська ОСОБА_3 пояснила, що цю подію пам`ятає мало, тому що було давно. То була друга половина дня. Спинили ОСОБА_1 , бо не був пристебнутий. Роз`яснила йому причину зупинки й права. Потім виявилося, що він перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного освідчення відмовився як на місці зупинки, так і в лікарні. Було двоє свідків, але ще було багато людей-глядачів. Вона роз`яснювала йому права, про розгляд справи в суді та яка санкція передбачена. Бланк з поясненнями свідків вона заповняла, щоб було швидше, бо в них ще був виїзд. Протокол писав ОСОБА_2 . В ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці.

Свідок ОСОБА_4 - дружина особи, яку притягують до адмінвідповідальності, в суді пояснила, що чоловік тоді був не п`яний. Протокол на нього склали, бо очі червоні були й рухи якісь не такі. Очі почервоніли, бо палив вогонь. Чоловік зловживає алкогольними напоями, але напередодні не вживав. Зранку випив пляшку пива. Вона попросила працівників поліції, щоб поїхати, бо в них дитина-інвалід, але ті забороняли й вони чекали, до них ніхто не їхав, Драгера на місці зупинки не було. Наслідки відмови від освідчення не розуміли. Їм не пропонували їхати в лікарню. Потім самі поїхали в медзаклад, але їм усно відмовили в освідченні, сказали що потрібно з поліцейськими бути.

Свідок ОСОБА_5 - фельдшер кабінету з проведення медичного огляду водіїв транспортних засобів та громадян на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в суді пояснила, що ОСОБА_6 не знає. Чи чергувала 16.08.2022 не пам`ятає, але юрист дивися в графіку, то вона була на чергуванні. Пояснила, що на освідчення до них приводять громадян поліцейські та військові, а так самостійно вони не освідчують. Проте, якщо люди приходять самі, то їх також можливо освідчити, якщо пишуть заяву на ім`я директора і подають документи. ОСОБА_7 бачить в суді вперше, він не звертався до неї за медосвідченням ні сам, ні тим більше з дружиною.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_1 не знає, коли була подія не пам`ятає. Їх зупинили поліцейські та запропонували бути свідками. Не пам`ятає, чи пропонували водію дхати в трубку, але він відмовився їхати на медосвідчення. Не може сказати чи був п`яний водій, бо стояв в стороні. Все, що запам`ятав, - була відмова водія і цей факт мав посвідчити. Підпис в поясненні його.

Свідок ОСОБА_9 у суді пояснила, що ОСОБА_1 не знає. В той день зупинила поліція та взяла за свідка. Складали проткол за те, що водія п`яного зупинили, але точно сказати не може, бо це давно було. Пояснення вона підписувала. Не пам`ятає чи пропонували водію їхати в медзаклад на медосвідчення. Але пам`ятає, що йому пропонували дихати в трубку, а він відмовився. Та трубка в поліцейських була.

Крім особистого зізнання та показів свідка, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується протоколом про адмінправопорушення серії ДПР18 №157184 від 16.08.2021 (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання не керувати т/з, що випив пляшку пива (а.с.6), письмовими поясненнями свідків (а.с.7-8), відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови від проходження медичного огляду (а.с.10), також постановою мерії БАВ №513782 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП за керування т/з без пристебнутого ременя пасивної безпеки в цей же час і в цьому ж місці (а.с. 3). Крім того, згідно відповіді КНП "Дубенська міська лакарня" Дубенської міської ради №322/01-17 від 16.03.2022, що надійшла на виконання псотани суду від 27.01.2022, 16.08.2021 на добовому чергування перебувала ОСОБА_5 фельдшер кабінету з проведення медичного огляду водіїв транспортних засобів та громадян на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 66, 78).

Показання свідка-дружини, що не розуміли результатів відмови і потім чоловік намагався пройти медогляд, оцінюю критично, як особи, яка зацікавлена в результаті справи. Хоч вона теж показує, що чоловік зранку вживав пиво. Проте показання поліцейських-свідків, відеозапис, розписка ОСОБА_1 щодо відсторонення від керування транспортним засобом, також показання свідків-понятих, один з яких пам`ятає відмову водія дихати в алкотрубку, а інший - відмову їхати в медзаклад, підтверджують усвідомлений факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, адже він таки вживав пиво в той день. Також допитана, як свідок, фельдшер підтвердила, що можливість пройти медичний огляд для водіїв є, проте ОСОБА_1 не звертався до неї для підтвердження відсутності стану алкогольного сп`яніння в той день.

Підстав для закриття провадження в справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення немає, оскільки позиція сторони захисту спростована дослідженими в судовому засіданні доказами. Відмова ОСОБА_7 від проходження медичного огляду була зафіксована належним чином. ОСОБА_7 вчинив адмінстративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП і повинен понести адміністративну відповідальність.

При призначенні виду адміністративного стягнення, враховую особу ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, на утриманні має неповнолітню дитину та повнолітнього непрацездатного сина, який потребує стороннього догляду (а.с. 29), пом`якшуючу вину обставину - каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність. До ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у виді штрафу з позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП є імперативною та не має альтернативного покарання.

Щодо клопотання розстрочити виплату штрафу, то його задовольняю. Хоч Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень про розстрочку штрафу, що сплачується правопорушником, але подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України. Так, згідно ч.4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження на керування автомобілем, таких як штрафні бали чи дискваліфікація (справи Лунц проти Німеччини, п.182; Шмауцер проти Австрії, Малігек проти Франції). Враховуючи, що санкцією ст. 130 КУпАП передбачено покарання у виді штрафу розміром 17000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, то справа про адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Таким чином, становище правопорушника не може бути гіршим, ніж засудженого, бо інакше право на справедливий суд для людини забезпечити неможливо.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не має стабільного доходу, на утриманні має двоє дітей, один з яких непрацездатний внаслідок інвалідності, очевидно, що він не зможе сплатити штраф у 17000 грн. впродовж 15 днів, а інакше для нього сума штрафу подвоюється згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП і опиниться в надзвичайно скрутному матеріальному становищі. Тому, враховуючи майновий стан ОСОБА_1 , на підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч.4 ст. 53 КК України, ухвалюю розстрочити виплату штрафу на 12 місяців: сплачувати по 1417 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.283 - 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати стягнення у виді 17000 (сімнадцяти тисяч) грн. штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Розстрочити сплату штрафу на дванадцять місяців, стягуючи з ОСОБА_1 по 1417 (тисячі чотириста сімнадцять) грн. щомісячно (реквізити для сплати: Отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UA0017001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Повний текст постанови складено 03.06.2022.

Суддя Жуковська О.Ю.