Провадження № 3/359/59/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, що надійшли від Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ААБ №304132 від 22.11.2021 року, об 21 год. 55 хв. на а/д Київ-Харків, М-03, 29 км., водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, у зв`язку з чим його дії були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що винним себе не визнає, так як взагалі не вживає наркотичні засоби. В той день він дійсно керував автомобілем, поряд з ним був його брат. Можливо дійсно задні освітлювальні фонарі не світили, проте він про це не знав. Працівники поліції навіть не намагалися встановити ознаки наркотичного сп`яніння, а повідомили, що в них є підозра, що він перебуває в даному стані. На пропозицію поїхати до медичного закладу він погодився і на автомобілі поліції поїхали до Бориспільської лікарні. Черговий лікар був зайнятий і тому працівники поліції повідомили, що це буде довго та запропонували відмовитися від проходження огляду вказавши, що це лише формальність, проте не пояснили, які можуть настати наслідки такої відмови. Він погодився на їх пропозицію в присутності двох свідків. Вони повернулися до місця його зупинки, де передали автомобіль його брату ОСОБА_3 , який їх чекав в автомобілі, після цього він з братом поїхали далі.

Адвокат Кишеня В.С. вказав, що не погоджується з обставинами викладеними у протоколі та ОСОБА_2 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнає. Пояснив, що проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ .№ 304132 від 22.11.2021 року та додані до нього матеріали, вважаює, що провадження у справі № 359/12018/21 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 сі. 247 КУпАП), оскільки пред`явлене ОСОБА_2 обвинувачення є протиправним, що підтверджується наступним.

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 22.11.2021 року на а/д Київ-Харків М-03, 29 км, виїзд на шляхопровід с. Гора, керував т.з. марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився проходити огляд на предмет вживання наркотичних засобів.

ОСОБА_2 підтверджує то факт, що 22.11.2021 року дійсно керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , коли його було зупинено поліцейськими УПП в Київській області. Разом з тим, жодних наркотичних засобів або лікарських препаратів не вживав, оскільки відповідально ставиться до поїздок за кермом.

Підійшовши до автомобіля ОСОБА_2 , командир роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 ознайомився з документами, а саме попросив посвідчення водія, поліс страхування, після чого запропонував перевірити світло задніх фар.

Далі працівники поліції почали стверджувати, нібито ОСОБА_2 перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запевняти, що його буде притягнено до відповідальності за даною ознакою. Розуміючи, що жодних заборонених засобів ОСОБА_2 не вживав, такі твердження поліції здалися йому дивними, тому погодився на проведення огляду.

Працівники поліції разом із ОСОБА_2 поїхали до КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».

Звертає увагу суду на той факт, що ОСОБА_2 працівниками поліції було зупинено на а/д Київ-Харків М-03 29 км. виїзд на шляхопровід с. Гора, в той час як понятих залучено за адресою: м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1, де знаходиться заклад охорони здоров`я, в який направлено ОСОБА_2 на огляд - КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування». Крім того, зупинено ОСОБА_2 було о 21 год. 25 хв. в той час, як понятих залучено лише о 22 год. 45 хв.

Після того, як ОСОБА_2 погодився на проходження огляду, працівниками патрульної поліції почали пояснювати ніби це довго, можна просто відмовитися від огляду. Наслідками відмови від проходження огляду було зазначено елементарне складання протоколу, яке нібито фактично нічого не значить. Будучи юридично необізнаним із тонкощами притягнення до адміністративної відповідальності, не розуміючи наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_2 віг відмовився від проходження огляду, за порадою працівників патрульної поліції, які попри вимоги нормативно-правових актів, що регулюють діяльність патрульної поліції, не роз`яснили наслідки відмови, не зачитали права особи, яка підозрюється за ч. 1 ст 130 КУпАП, не повідомили про право на правову допомогу.

Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_2 реальних наслідків, які за собою може потягнути відмова від проходження обстеження на стан наркотичного сп`яніння, а також взагалі не роз`яснили ОСОБА_2 його прав не свідчити проти себе, користуватися професійною правничою допомогою адвоката, проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, надавати пояснення до протоколу та інших прав, роз`яснення яких є обов`язковим при складанні протоколу.

Співробітники поліції не пояснили ОСОБА_2 , що у випадку відмови від проходження огляду для нього настануть ті ж самі наслідки, що і при встановленні стану сп`яніння. Йому не було роз`яснено порядку проходження огляду на стан сп`яніння, як не роз`яснено і його прав при притягненні до адміністративної відповідальності.

Складаючи протокол про вчинення адміністративного правопорушення біля автомобілю поліції, працівником патрульної поліції було лише зазначено, що ними буде складено протокол та не надано конкретного роз`яснення щодо наслідків такої відмови від проходження огляду.

Відповідно, працівники поліції ввели в оману ОСОБА_2 щодо істинних наслідків вчинюваного ним діяння.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи. їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Так, за аналогічних обставин суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя постановою від 04 січня 2021 року у справі № 336/1826/20 закрив провадження у справі у зв`язку з тим, що працівники поліції ввели звичайного громадянина в оману щодо наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, працівники поліції скориставшись юридичною неосвідченістю ОСОБА_2 , не дотримавшись процедури притягнення до адміністративної відповідальності, склали протиправний протокол, який направили до суду, проте провадження у справі по притягненню ОСОБА_2 до відповідальності підлягає закриттю у зв`язку з протиправністю обвинувачення.

Працівниками поліції не було названо жодної ознаки наркотичного сп`яніння, на підставі чого було запропоновано пройти огляд ОСОБА_2 . Такі ознаки було перераховані тільки під час складання протоколу, коли було залучено понятих.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи: опитування особи: зупинення транспортного засобу: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Інструкція від 09 листопада 2015 року № 1452/735 розділяє ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння. Так. Інструкцією передбачено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані наркотичного сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, вимагаючи пройти огляд. Лише за наявності об`єктивних ознак, передбачених Інструкцією, поліцейський мас запропонувати особі пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Однак, жодної з ознак сп`яніння у ОСОБА_2 не було, а тому вони і не були названі працівниками правоохоронного органу до моменту залучення понятих.

Також варто звернути увагу на ознаки, які були зазначені поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №304132 від 22.11.2021 року, а саме: зіниці очей звужені, що не реагують на світло, виразне тремтіння пальців рук, сповільненість рухів. Проте, зупинено водія було в темний час доби, за відсутності природного освітлення, а на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського добре видно, що штучне освітлення було точковим та не надавало змоги навіть прочитати документи, не говорячи вже про зіниці водія.

Щодо сповільненості рухів - то такої ознаки зовсім не вбачається на тому ж відео з нагрудної камери поліцейського, де чітко видно, як ОСОБА_2 оперативно дістає документи поліцейському, при цьому відповідаючи на його запитання.

Протокол про адміністративне правопорушення ААБ №304132 від 22.11.2021 року містить посилання на наступні докази: направлення, пояснення свідків, копія постанови, рапорт, розписка, відео з 5/к ВС01502. відео з реєстратора т.з. Виникає логічне запитання, копію якої постанови долучено до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №304132 від 22.11.2021 року.

Крім того, відеофіксація події з реєстратора автомобіля патрульної поліції, як додаток до протоколу, починається коли працівники патрульної поліції їдуть за автомобілем ОСОБА_2 та зупиняють його на автомобільній дорозі, після чого перевіряють документи та заднє світло. Відеозапис триває 56 секунд. Наступне відео з нагрудної камери поліцейського тривалістю 44 секунду, зафіксувало момент перевірки документів у ОСОБА_2 . На третьому відеозаписі зафіксовано момент нібито відмови від складання протоколу (тривалість 1 хв. 15 секунд).

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 4 Розділ II наказу МВС № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (боді-камер) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він не є безперервним з моменту зупинки транспортного засобу до моменту складання протоколу, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. По вищезазначених відеозаписах чітко видно, що перший та другий запис із нагрудної камери зроблено із інтервалом у майже 1 годину часу.

З переглянутого захисником відеозапису з боді-камер вбачається, що він не є безперервним, хоча у протоколі зазначено, що даний відеозапис с доказом обставин наведених у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №304132 від 22.11.2021 року, у зв`язку із чим, на думку захисника, суд не може врахувати вказаний відеозапис, як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заводський районний суд м. Запоріжжя, приймаючи постанову від 06.02.2020 року у справі № 332/33/20, зауважив, що відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, працівниками патрульної поліції не було проведено огляд на стан сп`яніння особи на місці зупинки, та не було запропоновано в належному порядку провести такий огляд в медичному закладі. Також, в порушення ст. 268 КУпАП з даного відеозапису не вбачається, що патрульними поліцейськими роз`яснялися права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім того, вищевказаний відеозапис виготовлений з порушенням п.3.5 розділу II Інструкції №100 від 03.02.2016 р., яким передбачено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. На компакт-диску, наданому в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, містяться три файли відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зі змісту яких вбачається, що відеозапис переривався на 41 хвилину.

26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. Зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17, висловлено правову позицію: відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим. що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відтак, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора автомобіля патрульної поліції є фрагментарними, неінформативними, оскільки з перегляду неможливо однозначно встановити обставин спілкування ОСОБА_2 з поліцейськими.

Таким чином, захисник вважає, що працівниками поліції не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, що він керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, працівниками поліції не було роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного огляду, не повідомлено його права.

Просить провадження у справі № 359/12018/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , адвоката, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до таких висновків.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також відеозаписом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи, судом було вивчено письмові пояснення свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, в ході чого встановлено, що їхні свідчення взагалі не містять відомостей про будь-які ознаки сп`яніння у ОСОБА_2 , а лише містять відомості про його категоричну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, яка викладена на заздалегідь приготовлених працівниками поліції бланках і всі дописані від руки відомості внесені до пояснень працівником поліції.

З огляду на вищезазначене, суд критично оцінює письмові пояснення зазначених свідків, оскільки останні не відтворюють суб`єктивно сприйнятих вказаними свідками обставин та є сумнівними.

З наданих у судовому засіданні пояснень адвоката особи, яка притягається до відповідальності, досліджених матеріалів справи та після перегляду судом відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що після зупинки ТЗ та пропозицією пройти огляд на стан сп`яніння, пройшло більше 1 години часу, що саме відбувалося в період часу з 21:57:22 по 22:45:30 суду не відомо, судом було витребувано повторно відеозапис події, але з невідомих суду причин даний запис не виконано.

З огляду на вищезазначене, суд критично оцінює даний відеозапис, оскільки він не відтворює фактичні обставини, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом викликались працівники поліції, для надання поясних щодо складання протоколу, які не з`явилися.

Окрім того, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також неодноразово викликались до суду, які також не з`явилися.

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3 розділу 1 Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Разом з тим, поліцейським до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 .

Більше того, суд звертає увагу, що з показань технічного приладу, який використовувався працівником поліції, з відповідним відеозаписом події, вбачається, що в порушення вимог п. 2-4 Інструкції ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 взагалі не вбачаються. Працівниками поліції дані ознаки які в казані в протоколі взагалі не встановлювалися, тобто звинувачення на думку суду працівниками поліції щодо перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння були лише припущеннями.

З вищевикладеного слід прийти до висновку, що вказане провадження не містить достатніх даних, які б вказували на те, що інспекторами поліції належним чином було зафіксовано відмову від проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Наведене вище у своїй сукупності виключає факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і сам протокол, за таких обставин, не є належним доказом, який би підтверджував вину останнього.

На думку судді, указані вище обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ,. за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 284, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________