Справа №521/5866/22
Номер провадження 3/521/4709/22
ПОСТАНОВА
ВСТУПНА ЧАСТИНА

19 травня 2022 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси О. В. Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце служби і посада: офіцер відділення психологічного забезпечення лейтенант військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КпАП України,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними
18 квітня 2022 року під час виконання службово-бойових завдань в умовах воєнного стану лейтенант ОСОБА_1 застосував заходи фізичного впливу до солдата строкової військової служби ОСОБА_2 .

За даним фактом 04 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КпАП України,

Суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КпАП України за кваліфікуючою ознакою: перевищення військовою службовою особою влади чи повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.

Позиції сторін у справі:
ОСОБА_1 будучи допитаний у судовому засіданні винним себе не визнав та пояснив, що в ніч з 17 на 18 квітня 2022 року він був черговим. Відповідно до його службових обов`язків він повинен був розводити військовослужбовців строкової військової служби на блокпости та перевіряти як військовослужбовці несуть постову службу в умовах воєнного стану. Під час розведення на позиції разом з ним знаходились військовослужбовці солдати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вони троє пересувалися по окопу, він прямував першим, а за ним слідували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Він повинен був змінити з посту солдата ОСОБА_2 , який знаходився на третій позиції. У той час коли вони підійшли до ОСОБА_2 , останній сидів в окопі, автомат знаходився поруч із ним. Він попросив ОСОБА_2 встати і назвати пароль. Коли ОСОБА_2 піднявся він звернув увагу, що в нього якісь скляні очі, нібито з просоння та останній не розуміє, що взагалі відбувається, щоб привести його до тями, він долонею ударив по касці. ОСОБА_2 не зміг назвати пароль, сказав, що забув. Він зробив ОСОБА_2 зауваження, чому зброя не знаходиться в бойовому стані, однак останній нічого не зміг пояснити. Запитав у ОСОБА_2 , як він діятиме у разі появи ворога, які заходи фізичного впливу буде застосовувати до останнього. ОСОБА_2 перебував у розгубленому стані і на його запитання нічого не зміг відповісти. ОСОБА_1 також пояснив, що ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, а саме з висновком службового розслідування, який був проведений заступником командира частини по роботі з особовим складом полковником ОСОБА_5 з поясненнями солдата ОСОБА_2 , не згоден, так як він не застосовував до останнього неправомірні дії. Обставини на які посилається в своїх поясненнях ОСОБА_2 які мали місце в ніч з 17 на 18 квітня 2022 року, щодо застосування з його боку відносно ОСОБА_2 міри фізичного впливу можуть спростувати солдати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були очевидцями цієї події.

Щодо обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення допитаний солдат ОСОБА_2 , який пояснив, що він стояв на посту з 20.00 17.04 до 01 години 18.04.2022 року, на третій позиції. Лейтенант ОСОБА_1 будучи черговим, розводив солдат по позиціям. Близько першої години ночі на позицію прийшли лейтенант ОСОБА_1 разом з солдатами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 хтось із них, повинен був змінити його з поста. ОСОБА_1 запитав його: «Чому він не питає у нього пароль?» Він сказав ОСОБА_1 пароль мали скинути в групу, однак ОСОБА_1 перед тим як він повинен заступити на чергування забрав у нього телефон. Тому пароль йому ніхто не повідомив. Далі ОСОБА_1 сказав, щоб він вистрілив у нього з автомата. Він сказав, що цього робити не буде і так вони сперечалися хвилин десять. Після цього він повісив автомат за спину. ОСОБА_1 не заспокоївшись, дістав автомат у нього за спини і ствол автомата направив собі в груди, і сказав йому стріляти. Лейтенант зрозумів, що він не збирається стріляти, відійшов від нього. Потім ОСОБА_1 почав його душити ременем каски. Відпустивши його, ОСОБА_1 запропонував йому стати з ним у кулачний бій, він сказав, що битиметься. У той момент коли він відходив від ОСОБА_1 , останній кулаком ударив його в нижню губу. Ці обставини також відомі солдатам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні були присутні, як лейтенант ОСОБА_1 , застосовував відносно нього неправомірні дії.

З метою перевірки показань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судом допитані в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Так, допитаний судом в якості свідка солдат ОСОБА_3 пояснив, що в ніч з 17 на 18 квітня 2022 він знаходився на бойовому чергуванні у другу зміну з 02 години ночі до 07 години ранку. Лейтенант ОСОБА_1 був черговим, відповідно до його службового обов`язку він повинен був розводити військовослужбовців строкової служби на блокпости, та перевіряти правила несення останніми військової служби. Він повинен був змінити на посту солдата ОСОБА_2 , який ніс чергування на третій позиції. В окопі вони пересувалися один за одним. Лейтенант ОСОБА_1 йшов першим, а він із ОСОБА_8 слідом за ним. Коли вони підійшли до ОСОБА_2 , він бачив, що останній сидів в окопі, зброя знаходилась поруч із ним. ОСОБА_2 на прохання ОСОБА_1 встав. ОСОБА_2 не зміг назвати пароль, сказав, що забув. ОСОБА_1 зробив словесне зауваження ОСОБА_2 , чому зброя лежить поруч з ним, а не знаходиться в бойовому положенні. Дійсно він був свідком як ОСОБА_1 рукою вдарив ОСОБА_2 по касці. Під час розмови лейтенанта ОСОБА_1 з солдатом ОСОБА_2 , він стояв на відстані приблизно до трьох метрів, отже він чув і бачив, що відбувалося між ними. Все, що йому відомо про подію в ніч з 17 на 18 квітня 2022 року.

Солдат ОСОБА_4 , будучи допитаний в якості свідка пояснив, що він проходить військову строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 18 квітня 2022 року це була 01 година ночі він, ОСОБА_3 разом з лейтенантом ОСОБА_1 йшли на бойове чергування. Черговий лейтенант ОСОБА_1 розводив їх по блокпостам. Вони троє рухались окопом. ОСОБА_1 йшов першим, а він з ОСОБА_3 слідом за ним. ОСОБА_2 знаходився на третій позиції. Бойова зброя автомат лежав на землі поруч з ОСОБА_9 , а сам ОСОБА_2 сидів у окопі. Він бачив як лейтенант ОСОБА_1 рукою легенько вдарив ОСОБА_2 по касці. Лейтенант звернувся до ОСОБА_2 , щоб той назвав пароль, останній сказав, що його забув. ОСОБА_1 зробив солдату ОСОБА_2 зауваження, щодо того, що на бойовому посту, останній має стояти, а автомат перебувати у бойовому стані. Йому відомі не поодинокі випадки коли ОСОБА_2 , перебуваючи на бойовому посту не знав паролів. На його думку військовослужбовець ОСОБА_2 виконував неналежне свої службові обов`язки, проявляв особисту недисциплінованість, тобто на неодноразові зауваження зроблені офіцерами не реагував.

Солдат ОСОБА_6 допитаний в якості свідка пояснив, що він проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Щодо подій які відбувалися 18 квітня 2022 року йому нічого невідомо. Відбираючи у нього пояснення полковник ОСОБА_5 , змусив його дати неправдиві свідчення проти лейтенанта ОСОБА_1 , що ніби він бачив як 18.04.2022 року ОСОБА_1 допускав по відношенню до ОСОБА_2 нестатутні взаємини, а саме вдарив останнього можливо жартома не сильно по обличчю. Полковник ОСОБА_5 сказав йому, що він повинен дати саме такі пояснення, що він був свідком події 18.04.2022 року взаємин між ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , якщо він відмовиться, полковник погрожував притягнути до дисциплінарної відповідальності, або перевести в іншу військову частину, яка знаходиться у Запоріжжі.

ОСОБА_7 будучи допитаний в якості свідка по обставинам події яка мала місце 18.04.2022 року пояснив, що він не був присутній під час спілкування лейтенанта ОСОБА_1 із солдатом ОСОБА_2 . Справді цього дня він ніс бойове чергування тільки на іншій позиції. ОСОБА_2 мали змінити на посту солдати ОСОБА_4 , чи ОСОБА_3 .

У суду існують об`єктивні сумніви, щодо пояснень даних у суді солдатом ОСОБА_2 , оскільки під час допиту свідків ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 судом беззаперечно встановлено, що солдат ОСОБА_2 дав неправдиві свідчення, у тій частині, що лейтенант ОСОБА_1 наказав ОСОБА_2 стріляти в нього з автомата, наставивши на себе ствол. ОСОБА_1 душив його ременем каски, а потім запропонував стати з ним в кулачний бій, а коли останній відмовився, лейтенант ударив його кулаком у нижню губу.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пояснили, що вони 18 квітня 2022 року змінюючи солдата ОСОБА_2 з третьої позиції були присутніми й очевидцями під час спілкування лейтенанта ОСОБА_1 із солдатом ОСОБА_2 . Вони бачили лише те, як лейтенант ОСОБА_1 ударив долонею по касці ОСОБА_2 . В іншій частині свідчення ОСОБА_2 , щодо неправомірних дій відносно нього з боку лейтенанта ОСОБА_1 не відповідають дійсності.

ОСОБА_1 також не заперечував факт нанесення удару долонею по касці ОСОБА_2 , свої дії пояснив тим, що саме цим він хотів привести до тями солдата ОСОБА_2 .

Одночасно, у суду виникають об`єктивні сумніви щодо допустимості пояснень солдат ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зазначених у висновку службового розслідування від 29.04.2022 року, оскільки під час розгляду справи у суді встановлено, що зазначені у висновку службового розслідування відомості відносно ОСОБА_1 та солдата ОСОБА_2 не відповідають дійсності, що не спростовує версію свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , щодо їх відсутності на місці події яка мала місце 18.04.2022 року.

З урахуванням наведеного, пояснення ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд визнає єдиними належними та допустимими доказами у справі і є достатніми для підтвердження факту правопорушення.

Мотиви призначення стягнення і судового збору:
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року після оприлюднення указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію".

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до указу Президента України від 14 січня 2015 року №15» не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні, та стосується лише проведення у вересні - жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-14 КпАП України перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до вимог статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Вирішення питання про застосування положень ст.22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Про те, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Враховуючи обставини справи, особу порушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-14 КУпАП за малозначністю і оголосити йому усне зауваження, оскільки діяння, вчинене ним, містило в собі ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-14 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, зокрема його дії суб`єктивно були направлені щодо недопущення військовослужбовцями строкової служби порушень вимог виконання завдань служби в умовах воєнного стану.
Згідно ч.2 ст.284 КУпАП оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Висновки судді:
ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КпАП України за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-14 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження:
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. В. Іщенко