Справа № 513/222/22
Провадження № 3/513/291/22
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Рязанової К.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плахтіївка Саратського району Одеської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого машиністом Арцизького депо, паспорт НОМЕР_1 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 20 січня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 096637 від 18 березня 2022 року, складеного інспектором СРПП відділення № 1 Білгород-Дністровського РВП Романець О.С., зазначено, що 11 березня 202 року о 21 годині 00 хвилин в смт Сарата, по вул. К.Вернера Білгород-Дністровського району, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Zafira з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголя з порожнини роту, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 та його захисник адвокат Реу Р.В. будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, надали через канцелярію суду 01 червня 2022 року заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до яких зазначили про те, що із зазначеним протоколом ОСОБА_1 не погоджується, оскільки він винесений з порушенням норм права, суперечить вимогам Закону, та не відображає дійсних обставин справи, а тому адміністративна справа №513/222/22 про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав: в порушення вимог ст. 266 КУпАП України, інспектор СРПП відділення поліції №1, Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеської області Романець О.С. під час оформлення адміністративних матеріалів не склав передбачений Законом Акт та не провів огляд водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків на місце зупинки транспортного засобу, або під відеозапис. Отже під час пропозиції з боку інспектора поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та подальшого оформлення адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 взагалі свідки були відсутні. Адміністративний протокол серії ОБ №0966379, від 18 березня 2022 року, був складений у відсутності ОСОБА_1 та йому, його для ознайомлення та підпису не надавали. ОСОБА_1 не знаходився під час зупинки у стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП; в ньому зазначається: результати огляду; до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду; а наявність свідків або відео фіксації є обов`язковою.

Інспектором поліції Романець О.С. взагалі не надано до Саратського районного суду Одеської області будь яких доказів про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, водієм ОСОБА_1 , та доказів того, що водій знаходився у стані алкогольного сп`яніння або відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

При складанні адміністративного протоколу, інспектором поліції взагалі не були роз`яснені права ОСОБА_1 , чим були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю підпису водія в адміністративному протоколі. Разом з тим, рапорт інспектора поліції Унгурян С.Ю., який знаходяться в адміністративних матеріалах, не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, про це наголошував у своєму Рішенні Верховний суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №524/5741/16а від 20 травня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 інкримінують порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 р. № 1306, який встановлює, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки за своєю суттю протокол є процесуальним документом, який складений уповноваженим органом щодо вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП та який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, викладені в протоколі, підлягають перевірці та оцінці за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, в порушення імперативних положень ч.2 ст.251 КУпАП, жодних належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння суду не надано та матеріали справи не містять.

Судом не було досліджено відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відеозапис відсутній, відповідно до рапорта поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції О. Романець, під час перекидання інформації з носія на носій та у зв`язку з несправністю нагрудного реєстратора (Бодікамери), відеозапис правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , було втрачено. У зв`язку з чим технічної можливості надати відео до суду не має.

Матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ по справі Аллене де Рібемон проти Франції (Allenet de Ribemont v. France) від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі Коробов проти України ЄСПЛ підкреслив, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Досліджені судом у судовому засіданні докази дають підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду даної справи судом тлумачяться на користь ОСОБА_1 .

Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні протоколу зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні (постанова Верховного Суду від 06 вересня 2019 року у справі № 161/12369/17).

Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а указав, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

У постанові від 16 березня 2021 року в справі № 473/2010/17 Верховний Суд вказав, що розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

У рішенні по справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine) no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова