Справа номер 237/3375/22
Номер провадження 3/237/2289/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2022 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Приходько В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольшаниця Ракитнянського району Київської області, громадянина України, особу встановлено паспортом громадянина України НОМЕР_2 виданий Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Київ 22.05.2008 року, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 14.11.2022 року, о 19 годині 00 хвилин, під час перевірки наявності особового складу в розташуванні військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , не виявлено командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 . На зв`язок не виходив. Спроби зв`язатися результатів не дали. Видану військовослужбовцю зброю виявлено покинутою у розташуванні військової частини. 17.11.2022 року, о 17 годині 00 хвилин, від т.в.о. заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 надійшла доповідь про факт повернення в пункт зосередження в АДРЕСА_2 , після самовільного залишення військової частини 14.11.2022 року без зброї ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав у повному обсязі та повідомив суд, що жодних графіків вечірньої чи ранішньої перевірки особового складу в військовій частині НОМЕР_1 ніколи не існувало і не існує. Ні йому особисто, ні комусь із його військової частини, вказані графіки не доводились. Крім цього ОСОБА_1 зазначив, що документально, та реально на місці, як такого, розташування військової частини не існує. Більша частина військовослужбовців проживає поза вказаним місцем. Це робиться, щоб мінімізувати можливість ракетних обстрілів по скупченню військовослужбовців. Також він пояснив, що ні йому, ні іншій частині особового складу не повідомлялось про час та місце перевірки, за відсутність на якій відносно нього складений адміністративний протокол. В доповіді №2949, що міститься в матеріалах справи, вказано, що розслідування за даним фактом не призначалося на підставі п.2 ст. 2 розділу ІІ «Порядку проведення службових розслідувань у ЗСУ», який затверджений наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 року №604, що позбавило його права на доведення своєї позиції та об`єктивному розслідуванні, щодо інкримінованого йому правопорушенні. 14.11.2022 року, він здавав свій телефон в ремонт, біля автостанції м. Курахове, про що має товарний чек, у зв`язку із цим декілька днів був без мобільного зв`язку, але до 16 години 00 хвилин, 14.11.2022 року, жодних дзвінків по питанню його місцезнаходження не отримував. Просить вказану справу суд закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Допитаний та приведений до присяги свідок в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив суд, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Про графіки перевірок особового складу йому нічого не відомо. Про те що командир батальйону розшукував 14.11.2022 року командира 1 стрілецької роти ОСОБА_1 , йому нічого не відомо. В період часу з 14.11.2022 року по теперішній час, останній виконує свої обов`язки та віддавав накази та розпорядження по організаційних роботах, що стосуються життєдіяльності роти. Пояснення ОСОБА_1 про інші обставини підтверджує у повному обсязі.

Допитаний та приведений до присяги ОСОБА_4 повідомив суд, що перебуваючи в м. Курахове 14.11.2022 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, він зустрів ОСОБА_1 в районі автовокзалу м. Курахове. Вечірньої перевірки особового складу у вказаний день не проводилося, так як йому як військовослужбовцю 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 про це нічого не відомо, ніяких повідомлень про це він не отримував. Ніяких графіків проведення перевірок він ніколи не бачив та йому не доводилось.

Дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення №01/2022 від 20.11.2022 року, пояснення ОСОБА_1 та свідків, надані суду для розгляду матеріали адміністративного правопорушення, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступного висновку.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд, тобто право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи, забезпечується незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідно до п. 24 Постанови звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 14.11.2022 року скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП матеріали справи не містять. Пояснення свідків дають суду підстави об`єктивно засумніватися в обставинах справи, в зв`язку із тим, що належними дослідженими у судовому засіданні доказами, поза розумним сумнівом суду провина ОСОБА_1 не доведена.

З огляду на викладене відомості, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини вказані в протоколі про адміністративні правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону. Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25). Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушень

На підставі викладеного, ст. 172-11 ч. 4 КУпАП України, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Вікторія Анатоліївна Приходько