Справа № 462/6182/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2022 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

30.10.2022 року 17 год. 08 хв. Л/обл. Залізничний р/н смт. Рудне перехрестя вул. Небесної Сотні вул.Є. Коновальця водій ОСОБА_1 керував ТЗ Volvo 440 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря на стан наркотичного сп`яніння №002775, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що у день та час зазначений у протоколі повертався додому та був зупинений працівниками поліції. Вважає підстави зупинки неналежними. Він без заперечень погодився на огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки був впевнений, що не вживав наркотичних речовин.

Захисник Потюк С.М. 08.12.2022 року подав письмові пояснення, у яких зазначив, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був зупинений поліцейським без належних на це підстав, працівниками поліції допущено грубі порушення складення протоколу, доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, які б свідчили про його винуватість працівниками поліції не надано, а скеровані на адресу суду матеріали здобуті з порушенням норм, які передбачені с.266 КУпАП, просив адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього ознак складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №234285 від 30.10.2022 року;

-висновком від 30.10.2022 року №002775 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким встановлено що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння;

-оглянутими у судовому засіданні відеозаписами з відеореєстраторів працівників поліції. При цьому, суд критично ставиться до доводів захисника Потюка С.М. про недопустимість як доказу відеозапису з підстав непідписання такого цифровим підписом уповноваженої особи. Обмежившись заявою про те, що зафіксовані на цифровому носії інформації відеозаписи не відповідають критерію достовірності, сторона захисту, водночас, не зазначала, що збережена на цифрових носіях інформація не відповідає дійсності внаслідок змін чи спотворення її змісту у результаті невірного упакування чи зберігання, не просила виключити їх з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цих цифрових носіїв. Під час дослідження файлів у судовому засіданні стороною захисту не було наведено обставин, що підтверджували б твердження про недостовірність цих доказів.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

При цьому, суд вважає доводи ОСОБА_1 та його захисника на неналежне зупинення транспортного засобу необґрунтованими, оскільки, виходячи з оглянутих відеозаписів, працівники поліції назвали підставу зупинки автомобіля, та у зв`язку з цим було складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП, яку ОСОБА_1 не оскаржував, що підтвердив у судовому засіданні.

Виходячи із змісту постанови КАС ВС у справі №808/353/17 від 14.07.2020 року, якщо допущена контролюючим органом технічна помилка не призвела до порушення прав особи та не спростувала факту вчинення нею порушення, а також не вплинула на розмір застосованого штрафу, то така помилка не може бути самостійною підставою для скасування результатів перевірки.

Відтак, із врахуванням позиції ВС, суд не бере до уваги доводи захисника Опришка Р.В. про описку у прізвищі працівника поліції, виправлення в адресі місця проживання ОСОБА_1 тощо.

Суд, керуючись ч.2 ст.266 КУпАП, відхиляє також доводи захисника про незазначення у протоколі свідків події.

Також суд критично ставиться до доводів про невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки такі не впливають на висновки суду.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

При призначенні покарання суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є одним із найтяжчих правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, та його суспільну небезпеку, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496.20 грн.

Керуючись ст. 40-1, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 496 гривні 20 копійок судового збору.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги..

Суддя: І.С. Мруць