Справа № 931/484/22 Провадження №33/802/706/22 Головуючий у 1 інстанції:Безп`ятко О. І.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Рущака Володимира Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника Рущака В.М. на постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 28 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого командиром відділення 15 ДПРЧ 3ДПРЗ Головного управління ДСНС України у Волинській області визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.08.2022 року о 22 год. 59 хв. в смт. Локачі на вул. Луцькій Володимирського району Волинської області керував транспортним засобом марки «GEELY JL 7162» днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 та його захисник Рущак В.М. подали апеляційну скаргу, в якій просять оскаржуване судове рішення скасувати, а провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити.

На переконання апелянтів, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, оскільки були зібраними з порушеннями норм процесуального законодавства.

Насамперед апелянти зазначають, що працівниками поліції безпідставно було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим всі подальші дії правоохоронців, зокрема, і вимога до останнього пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння є незаконною.

Також працівниками поліції було порушено процедуру оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі від 21.08.2022 не зазначено які докази до нього додаються, а саме не зазначено про відеозйомку та на які технічні засоби вона була здійснена. На підставі вказаного апелянти вважають доданий до матеріалів справи відеозапис неналежним та недопустимим доказом, адже був отриманий в поза процесуальному порядку.

Таким чином, на переконання ОСОБА_1 та його захисника Рущака В.М. матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість першого у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Рущака В.М., які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, його винуватість підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №457167 від 21 серпня 2022 року, відеозаписом з бодікамери поліцейського на СD диску, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Основні доводи апелянтів щодо скасування постанови суду першої інстанції зводяться до відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Однак оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст.251, ст.252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Насамперед апеляційний суд зауважує, що ні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ні його захисником Рущаком В.М. не оспорюється подія та обставини вчинення першим адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, не зазначення працівниками поліції про долучення відеозапису вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення і чим він був виконаний не є істотним порушенням вимог КУпАП та беззаперечною підставою для скасування судового рішення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи. Фрагментальність відеозапису, на що посилається захисник в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки апелянт не довів, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення.

Так диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, у даному випадку, за вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відеозаписом, наявним в матеріалах справи, дослідженим та проаналізованим судом апеляційної інстанції, підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «GEELY JL 7162» днз НОМЕР_2 . Як вбачається з вказаного відеозапису працівниками поліції було подано спеціальний звуковий сигнал про необхідність зупинитися транспортному засобу марки «GEELY JL 7162» днз НОМЕР_2 , однак водій вказаного автомобіля всупереч законній вимозі поліцейських не зупинився та продовжив рух. В подальшому зазначений транспортний засіб здійснив зіткнення з парканом та, проїхавши ще певну відстань, зупинився у зв`язку з отриманими технічними пошкодженнями. При спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 , останній факт керування транспортним засобом не заперечував, пояснити невиконання законної вимоги про зупинення автомобіля не зміг.

Таким чином, матеріали справи стверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з відеозапису у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Також останній сам вказав про вживання ним алкогольних напоїв, у зв`язку з чим і відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Таким чином, аналіз досліджених доказів у їх сукупності дає підстави суду зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені апелянтами в апеляційній скарзі доводи жодним чином не спростовують їх.

Незгода сторони захисту з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку, не встановлено.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Рущака В.М., апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Рущака В.М. залишити без задоволення, а постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 28 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинськогоапеляційного суду П.П. Борсук