ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 627/1030/21 Номер провадження 33/814/679/22Головуючий у 1-й інстанції Каліберда В.А. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

за участю:

- особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника адвоката Панченка Е.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Панченка Е.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Краснокутського районного суду Харківської області від 29 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто судовий збір.

Постановою судді Лучку В.О. визнано винуватим у тому, що він 05.09.2021 о 21.20 год. на автодорозі між с. Чернещина та с. Городнє керував транспортним засобом Опель Аскона д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР.

Не погодившись з вказаним рішенням судді, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що в діях ОСОБА_1 відсутні склад та подія адміністративного правопорушення, так як ОСОБА_1 05.12.2021 не керував транспортним засобом, за кермом автомобіля був ОСОБА_2 , який зупинив автомобіль, включив аварійку та пішов у напрямку смт Краснокутськ, при цьому не виключив двигун, для того, щоб можна було обігріватися пічкою.

Автомобіль стояв на узбіччі та ОСОБА_1 чекав на друга.

Коли працівники поліції під`їхали до автомобіля на відеозаписі, доданому до протоколу було зафіксовано час 21.30 год., у той час як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час 21.22 год, тобто є різниця в часі фіксування правопорушення.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не було надано копію протоколу і відеозапису, та він не був ознайомлений з ними.

Зазначає, що судом не надано можливості ОСОБА_1 скористатися правовою допомогою, не запропоновано залучити захисника у судовому засіданні.

Вважає, що працівники поліції його знають з дитинства, проживають по сусідству, а тому вони є зацікавленими особами. Крім цього у нього є сумніви щодо упередженості судді.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду матеріалу щодо ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці зупинки або в медичному закладі в присутності двох свідків; відеозаписом та іншими матеріалами.

Оцінивши зазначені докази, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Працівники патрульної поліції, у разі наявності ознак, проводять огляд водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, які дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спільний наказ МОЗ і МВС від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Відповідно до цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, встановивши вказані ознаки, працівники поліції зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд.

На підставі п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції на власному автомобілі рухаючись по автодорозі на узбіччі зупинилися біля автомобіля Опель Аскона д.н.з. НОМЕР_1 . В салоні автомобіля була лише одна людина, на водійському місці, який представився як ОСОБА_1 . Під час спілкування з працівниками поліції, на початку відеозапису, ОСОБА_1 зазначав, що він сам керував транспортним засобом та, при цьому вказував, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому у разі проходження огляду на стан сп`яніння буде показано позитивний результат.

Разом з цим, в подальшому в присутності свідків та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом а також перебування у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть підтвердити те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом є безпідставними, так як вказаних свідків було запрошено для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не засвідчення факту керування.

Вказані свідки в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях, доданих до протоколу, а свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні, підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.

Твердження про те, що за кермом автомобіля був ОСОБА_2 апелянтом не доведено. З відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на узбіччі зафіксовано автомобіль Опель Аскона д.н.з. НОМЕР_1 , двигун автомобіля працював, та був увімкнений правий покажчик повороту, а не аварійна світлова сигналізація, як стверджує ОСОБА_1 та його захисник. При цьому покажчик повороту ОСОБА_1 вимкнув у момент, коли до нього підійшли працівники поліції. На водійському місці знаходився ОСОБА_1 , який цього не заперечує.

Отже, суддя місцевого суду правильно критично поставився до пояснень свідка ОСОБА_2 про те, що він був за кермом автомобіля Опель та обґрунтовано встановив факт керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 . Тому показання ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем не відповідає дійсності та більше того підтверджено самим ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу.

Про перебування в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вказав працівникам поліції на місці зупинки та в судовому засіданні, а відмову від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння підтверджено відеозаписом в присутності свідків та поясненнями свідків. Не заперечує свою відмову від проходження огляду і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, доводи захисника про відсутність доказів адміністративного правопорушення є безпідставними.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним.

Щодо наявності різниці у часу, вказаної на відеозаписі, а саме: 21.30 год., та часу, зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто 21.22 год, необхідно вказати, що вказана різниця є незначною, дата події не оспорюється, а тому вказана невідповідність не перешкодила судді об`єктивно встановити обставини вчинення правопорушення та не може бути підставою для скасування постанови.

З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений на місці складання працівником поліції в присутності свідків та він мав можливість з ним ознайомитися під час підписання протоколу про видачу йому тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судове засіданні неодноразово переносилося та ОСОБА_1 мав можливість ознайомитися з матеріалами справи та скористався таким правом 09.11.2021, що вбачається з його заяви. В судовому засіданні зі своїми правами був ознайомлений, у тому числі про наявність права користуватися юридичною допомогою адвоката, що підтверджується його підписом, проте будь-яких клопотань про залучення захисника Лучка В.О. до суду не подавав та самостійно адвоката не залучав.

Не встановлено під час розгляду й порушень з боку працівників поліції під час фіксування адміністративного правопорушення та сторона захисту не надає апеляційному суду даних про такі порушення. Те, що працівники поліції знають ОСОБА_1 та проживають з ним по сусідству не вказує на упередженість вказаних працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 .

Будь-яких доводів упередженості судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , захисник та ОСОБА_1 не наводять, відвід судді місцевого суду не заявляли. Не встановлено будь-яких даних про упередженість судді місцевого суду і під час апеляційного перегляду справи.

З огляду на вказане, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Панченка Е.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Краснокутського районного суду Харківської області від 29 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко