Справа № 742/4746/21 Головуючий у 1 інстанції Коваленко А. В.
Провадження № 33/4823/140/22
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Жайворонка І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 лютого 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий водієм ФОП « ОСОБА_2 », мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496 грн. 20 коп.

Як встановив суд, 06 грудня 2021 року, близько 01 год. 50 хв., в м. Прилуки, по 2 пров. Змагання, 5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, незв`язна мова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відеободікамеру, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, захисник адвокат Жайворонко І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду через незаконність та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що його підзахисний підтвердив факт вживання ним алкоголю та керування в стані алкогольного спяніння, а тому його дії належало б кваліфікувати за п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху, а не за відмову від проходження відповідного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Захисник адвокат Жайворонко І.В. та особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, для участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції в судове засідання не з`явились, при цьому не повідомили причини своєї неявки, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглянути дану справу про адміністративне правопорушення за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 260164 від 06 грудня 2021 року (а.с. 2), відповідно до якого 06 грудня 2021 року, близько 01 год. 50 хв., в м. Прилуки, по 2 пров. Змагання, 5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, незв`язна мова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відеободікамеру. Також, ОСОБА_1 факти викладені у даному протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив власноручно своїм підписом.

В матеріалах справи має місце відеоматеріал, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 29), згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 зазначив, що вживав алкоголь та намагався домовитись з працівником поліції не оформляти на нього даний протокол, що свідчить про його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у відповідному медичному закладі, однак останній відмовився.

Твердження захисту в апеляційній скарзі про те, що дії ОСОБА_1 належало б кваліфікувати за п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху, оскільки останній підтвердив факт вживання ним алкоголю та керування в стані алкогольного спяніння, позбавлені підстав, з огляду на наступне.

Із даного відеоматеріалу, а саме на диску файл № 1, відображено, що ОСОБА_1 зазначає, що не керував транспортним засобом і не визнавав свою вину у вчиненому, а лише вказував, що вживав спиртні напої, а тому сам факт визнання вживання спиртних напоїв без обстеження на стан сп`яніння, не є достатньою підставою для кваліфікації його дій за п. 2.9. ПДР України.

Слід зазначити і те, що проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання.

Наявним у справі про адміністративне правопорушення доказам суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови особи, що притягується до адміністративної відповідальності від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за наявності підозри знаходження особи в такому стані, з чим погоджується і апеляційний суд.

У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а позицію сторони захисту розцінює як захисну та направлену на уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинене.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено у відповідності до положень ст.ст. 23, 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки та особу порушника.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді даної справи, яке б потягло за собою безумовне скасування судового рішення суду першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Жайворонка І.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач