ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5704/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н.,та малолітніх дітей 2009 р.н., 2012 р.н., 2014 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол серії ВАВ № 492052),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 03.10.2022 року о 14 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї дружини - ОСОБА_2 , що виразилося у тому, що він, під час сварки з останньою, висловлював нецензурною лайкою, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав та пояснив, що він жодного домашнього насильства не скоював, жодних сімейних сварок із ОСОБА_2 в той день не було, просто була розмова на підвищених тонах, хоча раніше дійсно були конфлікти. Станом на сьогоднішній день він подав документи на розлучення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в протоколі та пояснила, що чоловік постійно вчиняє відносно неї та дітей домашнє насильство, ображає, кричить, може вдарити. 03.10.2022 року вона не витримала його поведінки, і тому звернулась до поліції за допомогою. Зазначила, що коли вона відправила чоловіку фото з побоями, які він наніс їй за невдало випечений хліб, він став кричати на неї, ображати та погрожувати. Просила захистити її та притягнути чоловіка до відповідальності за скоєне.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Так, пояснення потерпілої вважаю логічними та послідовними, при цьому будь-яких обставин, які би свідчили про обмову ОСОБА_1 потерпілою, не встановлено.

При цьому згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; а психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином нецензурні висловлювання та погрози на адресу своєї дружини, яка вказала, що такі дії викликають у неї страх за своє життя та вкрай негативно впливають на її моральний стан, зокрема у день та час, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, на думку суду, свідчать про вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 дій психологічного характеру, які завдали шкоди психічному здоров`ю останньої, і тому суд приходить до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя