справа № 208/9280/21
провадження № 3/208/158/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранський Т.А. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП « ОСОБА_2 », проживаючої: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 23.10.2021 року о 16.20 годині, в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вулицы Звенигородська 51 в м.Кам`янське, ОСОБА_3 допустила роботу магазину в якому було відсутнє маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції мід клієнтами 1.5 м, чим порушила п.2-2, п.п.9 постанови КМУ №1236 від 09.12.2021 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судові засідання 21.12.2021 року, 19.01.2022 року ОСОБА_3 не з`явилася. Згідно матеріалів справи ОСОБА_3 від дачі пояснень відмовилася.

Згідно матеріалів справи, свідок ОСОБА_4 пояснив, що 23.10.2021 року він перебував біля магазину «М`ясний», де до нього звернулися працівники поліції з приводу того, що під час проведення перевірки магазину виявили порушення карантинних норм та склали протоком, який продавець відмовилася підписувати.

Вивчивши наявні матеріали справи, судом встановлене наступне.

Згідно положень ч.1 ст.44-3 КУпАП накладення адміністративного стягнення на правопорушника настає в разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей. Об`єктом правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП полягає в суспільних відносинах у сфері охорони здоров`я населення. Безпосередній об`єкт встановлені Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування правила дотримання карантину.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Підпунктом 9 пункту 2-2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року (в редакції від 21.10.2021 року) передбачено, що З 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється:

- діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких:

не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра;

- не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням;

- здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо);

- не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Тобто враховуючи вимоги вищезазначеного пункту постанови КМУ №1236, на який посилається посадова особа, суд приходить до висновку, що посадовою об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_4 в матеріалах справи не зазначають конкретні обставини по справі, тому судом до уваги не приймаються. Зокрема не зазначено особу правопорушника, повну адресу на якій розташований магазин та час виявлення правопорушення, та яке саме виявлено правопорушення або невідповідність приміщення до встановленого на території України карантину.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутні фото та відеозаписи з боді камери посадової особи, які б могли підтвердити факт вищезазначеного правопорушення.

Прийняття рішення про винність ОСОБА_5 тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення складеного працівниками поліції, є порушенням принципів законності, презумпції невинуватості та змагальності сторін.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що належних та беззаперечних доказів на підтвердження наявності об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення, посадовою особою не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_4 , суд вважає що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до КУпАП, якщо дії особи не є такими, що могли б розцінюватися як правопорушення, то відсутня і сама подія адміністративного правопорушення. Склад правопорушення, це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, при цьому відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному вивченні обставин справи в їх сукупності, вважаючи що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, керуючись ст.ст. 44-3, 247 п.1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Т.А. Савранський

.