Провадження №: 3/752/6618/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участіОСОБА_1 , ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 073468 від 07.07.2022, що складений з посиланням на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до зазначеного протоколу 07.07.2022 о 18:09 у м. Києві на перехресті вул. Кайсарова та просп. В. Лобановського ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mersedes, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, проте від огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння відмовилася.

В якості доказу події та складу адміністративного правопорушення до протоколу приєднано лазерний компакт диск з записами нагрудних камер співробітників патрульної поліції.

Ознаками сп`яніння, які вбачали патрульні у кермувальниці визначено поведінку, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук.

У ході розгляду справи по суті ОСОБА_1 пояснила, що не вживала алкогольні напої ні 07.07.2022, ні напередодні, наркотичні речовини взагалі не вживає, а тому звинувачення патрульних, які зупинили автомобіль, яким вона керувала, сприйняла як абсолютно безпідставні і надумані та такі, що викликали у неї повне непорозуміння, глибоке здивування та повну розгубленість. У момент, коли її зупинили патрульні, вона прямувала додому після відвідування лікаря та проведення медико-косметологічних процедур, а також ін`єкцій ботулітичного токсину в шкіру обличчя. Не знаючись на процедурі проведення огляду на стан сп`яніння, будучи необізнаною з повноваженнями патрульних щодо перевірки водіїв на стан сп`яніння, з огляду на певну неетичність у поведінці правоохоронців, які висміювали її зовнішність та особисті сімейні обставини, на місці зупинки, телефоном звернулася до знайомих, які допомогли у залученні адвоката, котрий виїхав на місце зупинки, проте працівники поліції фактично обмежували її у праві на захист, адже не дозволяли дочекатися адвоката та стали складати протокол про адміністративне правопорушення. У зв`язку з намаганням патрульних застосувати евакуацію щодо автомобіля, яким вона керувала, на місце зупинки викликала оплатного драйвера. Після приїзду на місце зупинки адвоката та спілкування з ним висловила своє бажання пройти огляд на ста сп`яніння як на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога, але їй було відмовлено у цьому. Після того, як патрульні відбули з місця зупинки згідно з отриманими від адвоката консультаціями попрямувала до Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія", що по вул. Відпочинку у м. Києві, де за наслідками самозвернення пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, результат огляду був негативний, стан сп`яніння не встановлено.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Левадний О.О. клопотав перед судом про сприяння у витребуванні від Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія" відомостей про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та його результатів, адже за наслідками направлення адвокатського запиту самостійно отримати відповідні документи не видалося за можливе.

Також захисником було заявлено клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. У своєму клопотанні захисник посилався на порушення патрульними КУпАП, Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі по тексту Інструкція № 1452/735), вказував на те, що патрульні з незрозумілих причин і безпідставно вимагали проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому, стверджували про наявність ознак наркотичного сп`яніння, зафіксували відмову від проходження огляду на стан як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння, не допустили до проходження огляду на місці зупинки, направлення на огляд у лікаря-нарколога не надали, права не роз`яснили, хоча з обстановки, відображеної на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 потребувала роз`яснення як прав, так і процедури огляду, грубо порушили право на захист.

З огляду на задоволення заявленого клопотання розгляд справи відкладався.

Відповідь, отримана судом від Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія" не містила запитуваних захисником відомостей.

Проаналізувавши фактичні обставини за наслідками дослідження матеріалів справи, заслуховування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, переглянувши в залі судового засідання на робочому комп`ютері відеозаписи з нагрудної камери співробітників поліції, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суд (суддя) не вбачає події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Статтею 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 130 КУпАП відмові від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та видків руху також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі по тексту Інструкція № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як унормовано у ч. 2-4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

За приписами п. 7 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

З викладених положень зазначеної Інструкції № 1452/735 слідує, що огляд на стан наркотичного сп`яніння водія проводиться в медичному закладі, оскільки для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язково проводяться лабораторні дослідження і працівник поліції повинен оформити направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку.

Так, у п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 вказується, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції № 1452/735.

У п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 (надалі по тексту Інструкція № 1376) зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Досліджені відеозаписи, що були представлені суду, беззаперечно доводять той факт, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися її права, не було виписано і видано відповідного направлення.

При цьому, на переконання суду (судді), у стороннього спостерігача повнолітнього віку, який не має жодної медичної підготовки, при перегляді відеозаписів не виникло б сумніву у тому, що ОСОБА_1 не перебувала під дією речовин, які змінюють свідомість, впливають на відчуття реальності та здатні негативно впливати на акуратність керування транспортним засобом, знижують увагу, швидкість реакції тощо. Поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображені на відеофайлах ОСОБА_1 у сукупністю з заслуханими поясненням, вказують на відсутність у неї ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння у момент зупинки та після неї. Слід зазначити, що пані ОСОБА_3 має певну незначну специфічність фонеми, що виявляється у несуттєво чутному затягуванні слів, речень тощо при вимові, але такі дані спостерігалися у неї як на відеозаписах, так і кожного судового засідання та становлять собою невід`ємну частину її особистості, що жодним чином не може впливати на ставлення до особи органів влади, її представників чи будь-кого.

За відсутності виявлення ознак на стан наркотичного сп`яніння, співробітник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення без дотримання вимогам КУпАП та підзаконних актів, зокрема відомчих Інструкцій, якими повинні врегульовуватися його дії.

Також переглянуті відеозаписи прямо свідчать про порушення права особи на захист, а також реалізацію службовими особами органу влади своїх повноважень з повним нехтуванням принципу правової визначеності.

Так, у силу ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди в Україні застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також ст. 6 Конвенції визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про "причину" обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах "Маточча проти Італії", § 59; "Пенєв проти Болгаріі", §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі "Маточча проти Італії", § 65).

Крім того ст. 6 Конвенції передбачає право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до обстановки, що мала місце при зупиненні ОСОБА_1 07.07.2022, вона вчиняла дії, спрямовані на віднайдення та забезпечення себе захисником (телефонувала знайомим, просила направити до неї на місце адвоката), при цьому патрульні, які чули і бачили її дії, зауважували, що чекати адвоката вони не збираються та стали оформлювати протокол за відсутності адвоката.

Дотримуючись принципу правової визначеності, який є складовою принципу верховенства права, держава повинна зробити текст закону легко доступним; вона також зобов`язана дотримуватись законів, які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед (до його застосування) та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

Суб`єкти владних повноважень, які діяли від імені держави, а саме: інспектори патрульної поліції при взаємодії з ОСОБА_1 поводилися непослідовно, ситуативно вказуючи на наявність у неї ознак то алкогольного, то наркотичного сп`яніння, та не дотримуючись Інструкції № 1452/735, приписи якої передбачають частково різний порядок огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Згідно з відеозаписом після прибуття на місце зупинки ОСОБА_1 адвоката, вона мала з ним конфіденційну розмову, отримала правову консультацію і необхідні роз`яснення і на наслідками цього просила у поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, проте їй було відмовлено, з посиланням на те, що "вже пізно". При цьому, на пропозицію прибути до лікаря-нарколога для проходження огляду в медичному закладі, один з патрульних пояснив, що вона має самостійно проїхати до лікаря. З огляду на ненадання ОСОБА_1 відповідного направлення такі вказівки працівників патрульної поліції є такими, що повністю не відповідають принципу правової визначеності та порядку проходження огляду на стан сп`яніння водія, порушують право на захист.

Враховуючи викладене, складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 видається безпідставним через відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 не визнала свої винуватості щодо керування автомобілем з ознаками наркотичного та/або алкогольного сп`яніння та у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння та, відповідно, винуватість за ч. 1 ст. 130 КУпАП та надала послідовні та логічні пояснення щодо подій, які мали місце 07.07.2022, за наслідками якого відносно неї було складено протокол, які не викликають обґрунтованих сумнівів у їх достовірності в сукупності з даними зазначеними на відеозаписах.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

За приписами п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Враховуючи викладене, притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності не відповідатиме засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, керуючись ст. 9, 23, 130, 247, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко