Дата документу 21.12.2022Справа № 554/7213/22
Провадження № 3/554/2503/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» грудня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді Сметаніної А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кручик, Харківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №226514 від 13.07.2022 року, 13.07.2022 року, о 15 годині 30 хвилин, в м. Харків, бул. Б.Хмельницького, буд. 13, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні 26.09.2022 року о 09.30 годин ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 13.07.2022 року він керував автомобілем ЗАЗ-DAEWOO, д/н НОМЕР_2 , з ним були в автомобілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . О 15 годині 30 хвилин його зупинили працівники поліції. У них були підозри, що він знаходиться в стані алкогольного сп?яніння. Пропонували пройти медичний огляд за допомогою газоаналізатора, однак він відмовився, оскільки не довіряв результатам такого огляду. Пройти медичний огляд в лікарні йому не пропонували, направлення в його присутності ніхто не складав, йому не видавали. Пояснення свідків викладені на бланках, пояснення недостовірні, заповнені вже тоді, коли їх підписали свідки. Поліцейський боді-камеру не використовував. Відносно нього склали протокол, в протоколі він написав, що не згоден з ним. Свідки підписали протокол до того, які він був заповнений поліцейським. Разом з ним в автомобілі було двоє свідків, які можуть все це підтвердити.

Представник правопорушника захисник Александров В.М. в судовому засіданні 26.09.2022 о 09.30 пояснив, що поліцейськими було порушено процедуру проведення медичного огляду, водій відмовився лише від проходження огляду за допомогою газоаналізатора, їхати в лікарню йому не пропонували, відеофіксацію події поліцейські не вели, свідків ніяких не було. Крім того, протокол містить виправлення в часі вже після підписання його ОСОБА_1 . В протоколі поліцейський не вказує відеозапис в якості доказу. Крім того, такий відеозапис вівся з мобільного телефону, а тому він є неналежним та недопустимим доказом. На бодікамеру процедура складення протоколу не фіксувалась. Пояснення свідків викладені на бланках, пояснення недостовірні, заповнені вже тоді, коли їх підписали свідки. Крім того, на адвокатський запит щодо надання відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції під час складення протоколу відносно ОСОБА_1 , УПП в Харківській області ДПП було надано відповідь, згідно якої працівники патрульної поліції, які перебували під час вищевказаної поді нагрудні відеореєстратори не отримували. Вказане підтверджує той факт, що відеозапис вівся на мобільний телефон, що є недопустимим. У зв`язку із зазначеним просить закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 21.12.2022 року на 13.00 годин ОСОБА_1 та його представник не з?явились. Від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні 26.09.2022 о 09.30 свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 є його знайомим, вони є волонтерами БФ «Мирне небо». 13.07.2022 року їхали разом з ОСОБА_1 з роботи, їх зупинили поліцейські, почали пред?являти, що водій в стані алкогольного сп?яніння. Але водій був тверезий. ОСОБА_1 поліцейські не пропонували ані пройти медичний огляд за допомогою газоаналізатора, ані поїхати в лікарню.

Допитаний судовому засіданні 26.09.2022 о 09.30 свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 є його знайомим, вони є волонтерами БФ «Мирне небо». 13.07.2022 року їхали разом з ОСОБА_1 з роботи, їх зупинили поліцейські, сказали, що водій допустив якесь порушення, потім почали пред?являти, що водій в стані алкогольного сп?яніння. ОСОБА_1 поліцейські не пропонували пройти медичний огляд ні за допомогою газоаналізатора, ні поїхати в лікарню. Свідків ніяких не було, був лише ОСОБА_1 , він з ОСОБА_2 та поліцейські. Як складали протокол він не бачив, оскільки вже пішов додому.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №226514 від 13.07.2022 року, довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, акт огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , рапорт та відеодиск.

Надавши оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`янінні, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ країни № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п.п.2,6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.п.8, 10, 11, 12 Розділу ІІ вказаної Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказані норми мітяться також в п.п.5, 6 відповідного Порядку затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.

Таким чином, аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, обов`язково зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який має бути складений у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу є обов`язковим.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог Інструкції та Порядку, вважаються недійсними.

Як встановлено судом, 13.07.2022 року, о 15 годині 30 хвилин, в м. Харків, бул. Б.Хмельницького, буд. 13, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO, д/н НОМЕР_2 , після зупинки транспортного засобу у поліцейського виникли підозри, що ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В матеріалах справи наявний рапорт інспектора поліції, згідно якого автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, д/н НОМЕР_2 було зупинено на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» за кермом автомобіля був ОСОБА_1 , в ході спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, від проходження огляду на стан сп?яніння водій відмовився в присутності двох свідків.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, водій відмовився від проходження огляду за допомогою спеціальних технічних засобів.

Також, згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 , маючи ознаки сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків,

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на місці зупинки та в медичному закладі.

Разом з тим, відповідно до п. 2,3 Розділу ІІ Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З наданих суду матеріалів не можливо встановити, яким саме чином поліцейський встановив наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп?яніння, таких як порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук.

З доданого відеозапису вбачається, що поліцейським ознаки алкогольного сп?яніння були зазначені автоматично та перевіркою встановлені не були. З відеозапису взагалі не вбачається, що поліцейські у встановлений спосіб визначали такі ознаки, ОСОБА_1 в кадрі майже не появляється.

Крім того, в акті огляду, направленні на огляд та протоколі зазначаються різні ознаки алкогольного сп?яніння водія ОСОБА_1 .

Вказане в свою чергу свідчить про те, що дії поліцейського суперечать вимогам п. 2,3 Розділу ІІ відповідної Інструкції, а отже вищезазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені.

Письмові пояснення свідків, які додані до протоколу, стосуються лише підтвердження ними факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

На виклик в судове засідання вказані свідки не з?явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили, а тому допитати їх безпосередньо в судовому засіданні суд був позбавлений можливості.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції не роз`яснили водію ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що є порушенням його права на захист. Також працівниками поліції не були роз?яснено суті правопорушення і наслідки відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Також, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Суд критично відноситься до зазначення в рапорті інспектором поліції інформації про зупинку автомобіля на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки такий факт належними та допустимими доказами не доведено.

Сам рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом на підтвердження певного факту (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а).

Тому, на думку суду, оскільки водій ОСОБА_1 не допускав будь-яких порушень правил дорожнього руху, за які його слід було б зупинити, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов?язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Також, в матеріалах справи мається відповідь заступника начальника УПП в Харківській області ДПП від 25.07.2022 року №360аз/41/14/02-2022, яка була надіслана на адвокатській запит, згідно якої працівники Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, які перебували під час здійснених 13.07.2022 подій, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД N226514 від 13.07.2022 за частиною першою статті 130 КУпАП у відношенні громадянина ОСОБА_1 нагрудні відео реєстратори не отримували.

З аналізу норм ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених, законом, може застосовувати такі превентивні заходи як технічні прилади і технічні засоби, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 N1026, регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів відповідно до пункту 9 частини першої статті 31, статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапис засобів фото- і кінозйомки.

Жодним нормативно-правовим актом не передбачено застосування працівником патрульної поліції мобільного телефону для фіксації факту порушення ПДР України, оскільки така зйомка може робитись лише на пристрій, який закріплений на однострій у/на службових транспортних засобах або встановлений стаціонарно.

На нагрудний відеореєстратор (бодікамеру) процедура огляду ОСОБА_1 не фіксувалась, а тому доданий до протоколу DVD диск не є належним та допустимим доказом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що працівниками патрульної поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 були грубо порушенні вимоги КУпАП, відповідних Інструкції та Порядку, а відтак саму процедуру проведення огляду ОСОБА_1 слід визнати порушеною і незаконною.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлений до суду матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, оскільки такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій щодо фактів. При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), а також не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а доводи останнього разом з доводами його представника, викладені як в письмових поясненнях на протокол, так і в судовому засіданні під час розгляду справи, не спростовані.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає

Керуючись ст. 9, ч.1 ст. 130, ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна