Справа № 565/564/22
Провадження № 3/565/310/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року м.Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої,

- за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 408880 від 13 травня 2022 року громадянка ОСОБА_1 за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3 в період часу з 00:00 год. 03 травня 2022 року по 04:30 год. 03 травня 2022 року, включно по 10 травня 2022 року, неналежно виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2014 року народження, ОСОБА_3 , 2018 року народження та ОСОБА_4 , 2022 року народження. В присутності дітей виражалась нецензурними словами в бік ОСОБА_5 , ображала її у телефонному режимі, під час розмови діти голосно плакали. Також громадянка ОСОБА_1 не забезпечує належні умови для проживання дітей.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якій роз`яснені судом положення ст.268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення не визнала, зазначила, що у поясненнях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказана неправдива інформація. З ОСОБА_5 вона взагалі не спілкувалась, обов`язки по вихованню дітей виконує належним чином.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ч. 2 ст. 251 КУпАП зазначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Матеріали справи не містять доказів ухилення ОСОБА_1 від обов`язків по вихованню дітей. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, проте до матеріалів справи додані пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , процесуальний статус яких по справі не визначено. Зазначені пояснення не містять у собі відомостей про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. На відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано події, що мали місце 13 травня 2022 року. Відеозапис не містить відомостей щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , яке їй інкримінується.

Згідно приписів ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Леванте проти Латвії» неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність у справі в достатньому обсязі належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 184, ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд.

Суддя Г.В.Бренчук