ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, одруженого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_2 , 2012 року народження, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Згідно з постановою судді, 10.08.2021 року о 23год. 00хв. в м. Харкові по Салтівському Шосе, 137А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Тоуоtа Саmгу, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ХОР «ОНД» у лікаря нарколога. Згідно висновку КНП ХОР «ОНД» № 1635 ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити адміністративну справу через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що постанова судді є незаконною, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Посилається на відсутність у матеріалах справи та у висновку лікаря-нарколога вказівки на явність у крові етанолу та конкретної кількості (проміле) алкоголю у крові.

Зазначає про недостовірність зазначеного часу зупинки та недотримання вимоги про часовий період проведення медичного огляду. Тестування за допомогою приладу «Драгер» передує часу фактичної зупинки.

Крім того, вказує про недостовірність пояснень свідків та нездійснення судом першої інстанції їх безпосереднього виклику. Пояснення свідків, наявних у матеріалах справи суперечать обставинам справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений 11.08.2021 та за відсутності свідків. При цьому, підписи свідків у протоколі відсутні. В рапортах інспекторів поліції прямо зазначено, що під час складання протоколу свідки не залучалися.

На переконання апелянта, наявні розбіжності в доказах стосовно місця вчинення адміністративного правопорушення.

Посилається на розбіжність в доказах стосовно наявності чи відсутності згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці.

Як стверджує апелянт, до початку проведення огляду лікарем наркологом, поліцейським було проведено повторне тестування ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер», під час якого свідки не залучалися, акт огляду не складався, результати проходження перевірки не пред`являвся.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими по дату і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, згідно наявної заяви, прохав судовий розгляд проводити за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення; результат тестування на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого вбачається, що результат огляду 0,49 %; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; висновком КНП ХОР «ОНД» № 1635 ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; відеозапис події з боді-камер патрульних; пояснення свідків.

На переконання судді апеляційного суду, суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є непереконливими і висновків судді не спростовують.

Як вбачається із відеозапису фіксування події боді-камерами поліцейських , водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом. Після його зупинки та спілкування працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

Факт перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та, відповідно, наявність в його діях об`єктивної сторони складу правопорушення, підтверджується результатами тестування на стан алкогольного сп`яніння ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; поясненнями свідків. Крім того, за результатами огляду в закладі охорони здоров`я КНПИ ХОР ОНД ОСОБА_3 також перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Тому доводи апеляції ОСОБА_1 про відсутність переконливих доказів його винуватості є безпідставними.

Твердження апелянта про те, що свідки не були присутні при самих подіях не відповідає дійсності.

За правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з відеозапису фіксування події боді-камерами поліцейських , огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» проводився в присутності двох свідків.

Також, в матеріалах містяться письмові покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно з яких вони були присутні під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та підтвердили його показник 0.49 проміле.

Таким чином , огляд водія ОСОБА_1 було проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП. Підтвердження будь-яких інших обставин свідками чи їхня присутність під час інших слідчих дій , закон не вимагає.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на відсутність у висновку лікаря-нарколога вказівки на явність у крові етанолу та конкретної кількості (проміле) алкоголю у крові не спростовує інших доказів про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, відповідно до п.16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції -висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду відповідного зразку та має містити в собі виключно щодо стану обстежуваної особи.

Допущені розбіжності стосовно місця вчинення адміністративного правопорушення підтверджується рапортом інспектора взводу 2 роти №4 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП Шалімова В.Ю., згідно якого фактичною адресою скоєння адміністративного правопорушення є м.Харків, Салтівське шосе, 137А.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про допущені неточності в часі, оскільки тестування за допомогою приладу «Драгер» передує вказаному часу фактичної зупинки. Однак, зазначені вище обставини щодо наявних неточностей у часі проведення тестування та місці складання адміністративного протоколу жодним чином не впливає на вирішення на правильність висновку перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння в ході керування транспортним засобом та, як наслідок, порушення визначених норм ПДР.

Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином , апеляційний суд приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачаю.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко