Справа № 727/2440/22
Провадження № 3/727/1341/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., за участю захисника Саламановича О.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КпАП України.

Так, 03.04.2022 року о 22 год. 05 хв. в м.Чернівці по вул.Горіхівська, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen Jumpy» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510 ARLM-0417», результат 1,37 % проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав, що керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що перебував на святкуванні з дружиною. До них зателефонувала свекруха та повідомила, що погано себе почуває, попросила приїхати до неї і поміряти їй тиск. У зв`язку із чим сів за кермо, щоб відвести її до лікарні.

Захисник Саламанович О.Г. пояснив суду, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, у зв`язку із чим просив провадження по справі відносно останнього закрити у зв`язку із відсутністю події правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Саламановича О.Г., дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис з боді-камер поліцейських, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України і його вина в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Так, згідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Із пункту 2.5 Правил Дорожнього руху України слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КпАП України, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У ході судового розгляду судом було встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.04.2022 року серії ААБ №336635, ОСОБА_1 03.04.2022 року о 22 год. 05 хв. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого у матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься роздруківка з приладу «Драгер», результат тесту: 1,37 % проміле.

З відео з бодікамери поліцейського №476064 вбачається, що о 22 год. 24 год. ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду 1,37% . На вказаному відео також зафіксовано, як ОСОБА_1 погодився з результатом огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Крім вказаного, з відеозаписів вбачається, що з ОСОБА_1 була лише його дружина. Жоден із них не повідомляв, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності. Навпаки, повідомили працівників поліції, що були на дні народження по Проспекту Незалежності, та у зв`язку із тим, що не могли викликати таксі, ОСОБА_1 за кермо.

Також, на відео №476894 зафіксовано як ОСОБА_1 о 22 год. 19 хв. повідомив поліцейських про те, що вживав алкогольні напої.

Із пункту 2.9а Правил Дорожнього руху України слідує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується тверджень захисника про те, що його довіритель діяв в стані крайньої необхідності, суд вважає їх необґрунтованими та відхиляє з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.18 КпАП України не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто, для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Так, в постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

При цьому, суд зауважує, що в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності. Так, відсутні дані про те, що була загроза життю чи здоров`ю свекрухи, і він з метою запобігти тяжким наслідкам, будучи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо автомобіля і доставляв цю людину в лікарню. В разі ж потреби надання медичної допомоги свекрусі ОСОБА_2 , про що вказує ОСОБА_1 та його захисник, необхідно було викликати швидку медичну допомогу. Суд зауважує, що ані ОСОБА_1 , а ні його дружина не є медичними працівниками, а тому не могли надати кваліфіковану медичну допомогу особі, яка її потребувала.

Також, ОСОБА_1 було надано виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, відповідно до якої ОСОБА_2 перебуває на «Д» обліку. При цьому, з вказаної виписки не вбачається, що в останньої 03.04.2022 року відбулось різке погіршення станц здоров`я.

Окрім вказаного, суд звертає увагу на те, що відповідно до Рішення ради оборони Чернівецької області від 27.02.2022 року «Про запровадження комендантської години» на території Чернівецької області з 22 год. 00 хв. 27.02.2022 року запроваджено комендантську годину.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було порушено комендантську годину, у зв`язку із тим, що він керував транспортним засобом о 22 год. 05 хв. 03.04.2022 року, що і є причиною зупинки транспортного засобу.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КпАП України).

Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оцінивши докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий та сімейний стан.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 130, 245, 283-285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів із дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.