Провадження № 3/742/1140/22
Єдиний унікальний № 742/2657/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року місто Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Ільченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки матеріали, які надійшли від Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ,перебуває у відпустці по догляду за дитиною,

за ч.2 ст.184 КУпАП,

установив:

ОСОБА_1 повторно протягом року ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за місцем мешкання антисанітарні умови проживання, по будинку розкидані брудні речі, не проводиться вологе прибирання, стоїть немитий посуд, неприємний запах у помешканні від куріння, що могло спричинити негативні наслідки для життя та здоров`я дитини, за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №247729 від 02.10.2022, копію якого ОСОБА_1 підписала та отримала, остання була обізнана про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності в Прилуцькому міськрайонному суді. Надала письмові пояснення щодо визнання вини.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, участь особи при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 КУпАП, не є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило, причини її неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності останньої.

Суд, дослідивши матеріали адміністративних справ та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до положень ст.184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 рокуна кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 норми закону.

Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а його об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 2 ст.184 КУпАП, оскільки вона повторно протягом року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітньої дитини, оскільки згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду від 18.02.2022 ОСОБА_1 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідност.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір»у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що відноситься до адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, враховуючи особу правопорушниці, її ставлення до скоєного та керуючись ч.2 ст.184,221,283-285,294 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО