Справа № 399/481/22
Провадження № 3/399/289/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2022 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судового засідання Гриценко Т.М., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Гузь Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , працівника Куцеволівського лісництві, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

2 вересня 2022 року о 06 год. 00 хв. в с. Куцеволівка Олександрійського району Кіровоградської області по вул. Першотравнева, 20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ИЖ Москвич» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стан сп`яніння визначений зі згоди водія у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер 6810». Результат огляду позитивний 0, 37 проміле.

ОСОБА_1 вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав.

Представник ОСОБА_1 захисник Гузь Т.О. в судовому засіданні звернула увагу суду на те, що не вбачає належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного в протоколі правопорушення. Вважає, що наявний в матеріалах справи відеозапис не відображає сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та з наданого суду відео не зрозуміла причина зупинки транспортного засобу, оскільки відеофайл не містить звуку. Вказане відео записано на відеореєстратор автомобіля патрульної поліції, і на ньому не видно хто саме був за кермом під час зупинки. Крім того, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 звернутися до лікарні після проходження огляду на місці зупинки. Разом з тим, просила врахувати, що алкотестер Драгер має похибку, з урахуванням якої, можна вважати про недоведеність наявності алкоголя в крові її підзахисного, оскільки результат продуву ним алкотестера Драгер-6810 незначний 0, 37 проміле, що може свідчити про остаточні ознаки вживання алкоголя ввечері, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений о 06.15 год. ранку. З відеозапису з місця події не вбачається явних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , які б могли стати підставою для проходження ним огляду на стан сп`яніння за пропозицією працівників поліції, як передбачено Інструкцією № 1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Все викладене вище свідчить про відсутність зафіксованих порушень правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 , відсутність негативних наслідків в результаті його дій, незначне перевищення допустимого рівня алкоголя в крові, та, як наслідок, безпідставність складання протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому просила провадження у справі закрити за малозначністю.

Заслухавши пояснення захисника Гузь Т.О., дослідивши матеріали справи та відеозаписи з місця події, зваживши всі доводи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, п. 2.9 а Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Слід, також, зазначити, що відповідно до положень п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0, 2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння показали, що вміст алкоголю в крові перевищує 0, 2 проміле й становить 0, 37 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наданими суду доказами, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 029895 від 02.09.2022, складеним поліцейським СПД № 1 (смт. Онуфріївка) Світловодського ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Кислицьким Д.І., безперервним відеозаписом з місця події, тестом № 3141 від 02.08.2022, згідно якого результат огляду позитивний 0, 37 % проміле, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Alkotest 6810, чинним до 16.05.2023, довідкою з бази ІПНП України вкладки «ГСЦ Посвідчення водія» про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Вищевикладене свідчить про те, що відносно ОСОБА_1 правомірно був складений протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наданими суду доказами, які суд вважає належними та допустимими.

Суд не бере до уваги твердження захисника Гузь Т.О. про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Наявні в суді відеодокази не дають підстави вважати, що правопорушення ним не вчинено та не звільняє його від відповідальності.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у повній мірі дотримались зазначених вимог Закону.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

При визначенні виду і розміру стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 496, 20 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.

Повний текст постанови складено та оголошено 28 листопада 2022 року.

Суддя М.М. Лях