Справа № 298/45/22
Номер провадження 3/298/410/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участю секретаря судових засідань Келешовчак І.І., перекладача Гарапко М.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Опаленик М.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Лисичево Іршавського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою середньою освітою, непрацюючого, одруженого, інваліда 3-ої групи з дитинства, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235990 від 2 січня 2022 року, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Бобенич В.М., 2 січня 2022 року о 14 годині 00 хвилин в с.Мирча вул.Садова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21214, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка хода та мовлення, після чого відмовився від проходження тесту "Драгер" та від освідчення в медзакладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 2 січня 2022 року на нього працівники поліції склали протокол, зміст якого йому не повідомили, від підписання протоколу та отримання примірнику протоколу він відмовився, оскільки не розумів, що відбувається і за яке порушення щодо нього оформляють матеріали. Зазначив, що його відмова від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння була пов`язана з тим, що він не розумів, що відбувається і не розумів, яка вимога поліцейським до нього звернута. Наголосив, що є інвалідом з дитинства, має вади зі слухом.

У судовому засіданні захисник Опаленик М.Ю. просив справу щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що мотиви щодо цього наведені в письмових заперечення, що подані до суду, зазначені в них доводи підтримує.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Опаленик М.Ю., дослідивши матеріали справи, в тому числі надані стороною захисту документи, письмові пояснення та заперечення, суд приходить наступного висновку.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - відмова на вимогу поліцейського від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом фабули протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 2 січня 2022 року о 14 годині 00 хвилин в с.Мирча вул.Садова керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини та нечітка хода та мовлення, після чого відмовився від проходження тесту "Драгер" та від освідчення в медзакладі.

Водночас, як установлено з дослідженого у судовому засіданні відеозапису на оптичному диску наданому працівниками поліції, на ньому не зафіксовано будь-яких даних про перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, факту керування транспортним засобом, а також даних про те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, що унеможливлює розуміння того, чи дійсно дана особа керувала вказаним транспортним засобом. Разом з цим, на відео зафіксовано автомобіль на обочині дороги.

Відповідно до п. п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п.п.6-8,13 Постанови КМ України від 17.12.2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі-Постанова КМ України №1103) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Вказаними вище нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Як зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогу приладу Драгер та в медичному закладі, однак дані у підтвердження виконання та дотримання поліцейським передбаченого законодавством порядку дій при відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу матеріали справи не містять, у справі відсутні відомості щодо направлення ОСОБА_1 на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, документального підтвердження даних обставин у вигляді Акту про направлення на проходження медичного обстеження на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 нема, у матеріалах справи відсутнє направлення (скерування) ОСОБА_1 для медичного огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури освідчення, передбаченої Інструкцією №1452/735, зокрема п. 7 розділу 1.

Більше того, при перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення судом взагалі не встановлено обставин, які б підтверджували, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров"я, така вимога працівником поліції не заявлялась.

Вказані обставини дають підстави для критичної оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу в розумінні ст. 251 КУпАП.

Згідно ст.256 КУпАП та п.п.8, 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 наявні відомості - відмітки щодо відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підпису протоколу, від надання пояснень, від ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, ознайомлення зі змістом протоколу, отримання його копії, нема даних про роз`яснення їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, всупереч вищенаведеним приписам законодавства, в матеріалах справи відсутні відомості щодо направлення ОСОБА_1 копії вказаного протоколу, разом з іншими матеріалами, які долучені до протоколу.

Протокол не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з його змістом, другий примірник протоколу він не отримав та такий йому не надіслано поштовим відправленням.

Таким чином, наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 не ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, правами та обов`язками, передбаченими ст.268 КУпАП, йому не вручено один із примірників протоколу, що грубо порушує право на захист, яке гарантується та забезпечується вищенаведеним порядком складення та вручення протоколів у справах про адміністративні правопорушення, визначеним нормами КУпАП.

Судом констатується, що в ході судового розгляду відповідно до наданих стороною захисту матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 3-ої групи з дитинства, має вади зі слухом та мовленням, спілкується за допомогою перекладача або мовою жестів.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залучався фахівець, що має спеціальні знання (сурдоперекладач), за допомогою якого особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, повинна була роз`яснити ОСОБА_1 права і обов`язки передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також усі обставини і суть правопорушення.

Даними відеозапису нагрудної камери співробітників поліції підтверджено, що при складанні адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 не було запрошено перекладача для роз`яснення йому прав, забезпечення можливості надати власні пояснення, заяви, клопотання, зауваження стосовно обставин справи, і, як наслідок, ОСОБА_1 не був повідомлений про свої права, а також не розумів дій, які проводяться співробітниками поліції відносно нього, що, в свою чергу, призвело до порушення процедури складання адміністративних матеріалів та огляду на стан алкогольного сп`яніння водія. Відтворений відеозапис процедури складання протоколу очевидно підтверджує ту обставину, що права ОСОБА_1 в силу ст.268 КУпАП не роз`яснювалися взагалі.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , через наявні в нього вади зі слухом та мовленням він не розумів, що відбувалось в день складення щодо нього працівниками поліції протоколу, зміст складених щодо нього документів йому не був повідомлений, з такими його не було ознайомлено і його відмова була пов"язана з фактичним нерозумінням того, що відбувається.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 підтверджуються та угоджуються з даними оглянутого в судовому засіданні відеозапису, на якому відображено, як складання матеріалів працівниками поліції здійснено фактично без участі ОСОБА_1 , складений щодо нього протокол був вручений його сину - ОСОБА_2 , який був на місці події та в окремих моментах здійснював переклад ОСОБА_1 жестами. Більше того, відеозаписом також встановлено, що наявні вади ОСОБА_1 були помічені та встановлені працівником поліції, оскільки останній періодично адресував прохання ОСОБА_2 повідомити ОСОБА_1 ті чи інші обставини жестами, однак незважаючи на це, встановлена обставина щодо наявності у ОСОБА_1 фізичної вади поліцейським була проігнорована.

Положеннями статті 268 КУпАП визначено право особи користуватися послугами перекладача, яке є безумовним, а необхідність залучення перекладача до участі в справі щодо особи, яка не володіє не лише державною мовою, а будь-якими мовними навичками на тлі вад зі слухом та мовленням, є такою, що ґрунтується на законі та праві особи на захист.

Відтак, будучи інвалідом у зв`язку з порушенням функцій слуху ОСОБА_1 внаслідок фізичної вади не здатний був повною мірою реалізувати свої права, а тому, на переконання судді, проходження огляду на стан сп`яніння у відсутності перекладача свідчить про безумовне порушення працівниками поліції як права на захист ОСОБА_1 , так і встановленого вищевказаними правовими нормами порядку такого огляду, за умови відсутності перекладача неможливо встановити факт сприйняття ОСОБА_1 повідомленої співробітниками поліції вимоги пройти зазначений огляд, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 при наданні пояснень та сприйнятті інформації, користується допомогою перекладача, оскільки без перекладу останній невірно сприймає інформацію та не достовірно розуміє суть розмови.

Окрім цього, співробітники поліції не дотримались положення п.7 Інструкції, що передбачають, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Що стосується наявних у матеріалах справи рапортів інспектора-чергового Іванцик М.Ю. та поліцейських СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Бобенич В. і Торола В. від 2 січня 2022 року, то такі факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин не підтверджують. Крім цього,рапорти поліцейських ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не є належними доказами у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до внутрішніх службових документів, складені зацікавленими особами, які здійснювали оформлення відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення.

Що стосується наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 2 січня 2021 року, а також письмових пояснень ОСОБА_2 від 2 січня 2021 року, то такі, на переконання судді, факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджують та пояснень ОСОБА_1 не спростовують. Крім того, суддя звертає увагу, що письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_2 від 2 січня 2021 року, які, як вбачається зі змісту таких, відібрані поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Бобенич В., не містять підпису поліцейського, який такі відібрав. Більше того, даними відеозапису підтверджується та обставина, що зазначені свідки підписали матеріали, надані їм працівником поліції, без ознайомлення зі змістом документів, проставивши підпис на вимогу поліцейського. Окрім цього, обставини, викладені у вищенаведених поясненнях вказаних осіб повністю спростовуються відомостями наведеними в їхніх письмових поясненнях, що надані стороною захисту.

Будь-які інші докази встановлені протоколом про адміністративне правопорушення на підставі ст.251 КУпАП, які свідчили б про наявність в діях ОСОБА_1 вини у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені в протоколі не підтверджені.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.