П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 2 ст.187 КУпАП,-

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №171701від 19.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 стосовно якого встановлено адміністративний нагляд, повторно протягом року після накладання адміністративного стягнення, 14.11.2022 року о 22 год. 12 хв. порушив правила такого нагляду, а саме: був відсутній за місцем свого проживання АДРЕСА_1 .

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч.2 ст. 187 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився; піддавався приводу, який працівниками Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виконано не було.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 статті 187 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); не реєстрація в органі Національної поліції.

Частина 2 згаданої статті передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Постановою судді постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2022 року відносно ОСОБА_1 щодо було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із наступними обмеженнями: заборони виходу з квартири АДРЕСА_1 з 22 год. до 06 год. наступної доби; заборонити відвідувати кафе, бари, ресторани та спеціальні відділи по реалізації спиртних напоїв.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2022 року ОСОБА_1 визнано за порушення правил адміністративного нагляду (ч.1 ст. 187 КУпАП), звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням. Провадження у справі закрито.

Адміністративне стягнення це захід адміністративної відповідальності, що застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами. Адміністративні стягнення можуть бути наступних видів: попередження, штраф, оплатне вилучення предмета, конфіскація, позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (полювання та керування транспортними засобами), громадські роботи, суспільно корисні роботи, виправні роботи, адміністративний арешт, арешт з утриманням на гауптвахті.

Усне зауваження не міститься у переліку видів адміністративних стягнень у ст. 24 КУпАП та не являється адміністративним стягненням.

Отже, враховуючи що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2022 року до ОСОБА_1 застосовано усне зауваження, що не являється адміністративним стягненням, слід вважати, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не можна кваліфікувати за ч.2 ст. 187 КУпАП як дії, передбачені частиною першою ст. 187 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також судову практику Європейського Суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 року, «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року, «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, як і у кримінальному провадженні, так і в адміністративній справі суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд (суддя) також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, оцінивши всі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, оскільки його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ст. 187, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях особи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Олена ГОЛЯНА