Справа № 343/2523/21
Провадження № 33/4808/207/22
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Кобилинець Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову Долинського районного суду від 09 березня 2022 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , одружений, непрацюючий, має середню освіту, громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 05.12.2021 року о 00 год. 32 хв. на автодорозі Н-10 в с.Гошів по вул. Центральній Калуського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом «RENAULT MEGANE», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер 6820», номер тесту: 02829, результат позитивний-1,27%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а) Правил Дорожнього Руху України (далі ПДР)

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить постанову судді Долинського районного суду від 09 березня 2022 року щодо нього скасувати та закрити провадження за відсутністю адмінправопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 05 грудня 2021 року о 00 год. 32 хв. на автодорозі Н-10 в с.Гошів по вул. Центральній Калуського району, Івано-Франківської області керував автомобілем «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , та був безпідставно зупинений працівниками поліції. Він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер «Alkotest 6820», але після проведення огляду висловив сумнів щодо достовірності результату та не погодився з ним. Однак, поліцейські не запропонували йому їхати в медзаклад.

Крім того , додав , що даний відеозапис не є належним та допустимим доказом його вини, адже на ньому не відображено дії, що утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кобилинець Т.В. які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських, апеляційний суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Крім цього, право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Як вбачається з матеріалів справи апелянт не був присутній при розгляді справи місцевим судом та проголошенні оскаржуваної постанови.

Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Разом з тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, в тому числі ті, на які покликається у своїй АС ОСОБА_1 . Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858 (далі Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031653 від 05.12.2021 року (а.с. 1), з якого встановлено, що 05 грудня 2021 року о 00 год.32 хв. на автодорозі Н-10 в с.Гошів по вул. Центральній ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер 6820», номер тесту № 02829, результат позитивний - 1,27 ‰ проміле;

- роздруківкою даних проведення перевірки на стан сп"яніння з приладу «Драгер 6820» (а.с. 2), згідно з якою результат тесту ОСОБА_1 1,27 ‰ проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), з якого вбачається, що даний огляд необхідно було провести у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Огляд проводився поліцейським за допомогою приладу «Alkotest 6820», результат огляду позитивний - 1,27 ‰ проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.12.2021 року (а.с. 4), з якого вбачається, що в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. ОСОБА_1 відмовився їхати на огляд в КНП «Долинська ЦРЛ».

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із переглянутого відеозапису, видно, що ОСОБА_1 розмовляє на проїзній частині дороги з працівниками поліції, після чого проходить тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, результат тесту - 1,27 % проміле. Згодом працівник поліції запропонував ОСОБА_1 , їхати до медичного закладу, на що той відмовився, отже твердження апелянта , що працівники поліції не пропонували йому їхати в медзаклад, є неспроможними.

На іншому відеофалі зафіксовано, як поліцейський оголошує ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо нього.

Щодо тверджень апелянта, про визнання роздруківки газоаналізатор «Аlkotest 6820» недопустимим доказом спростовується матеріалами справи.

Газоаналізатор «Аlkotest 6820» № АRLН-0142, який використовувався працівниками поліції під час фіксації даного правопорушення, згідно з свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки 12-01/7816 (а.с. 9) відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013, чинність даного свідоцтва до 04.10.2022 року. Тобто, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився за його згодою належним приладом, останній мав можливість, у випадку незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, пройти такий огляд в медичному закладі, однак, будь-яких зауважень щодо процедури проходження і результату огляду за допомогою приладу Драгер «Alcotest 6820» чи клопотань він не заявляв.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката, про те, що дії працівників поліції не відповідали вимогам ст.266 КУпАП, оскільки останні вищевказані доводи повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів та відеозаписом з відео реєстраторів.

Як вбачається з першого відеофайлу ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в суді м. Долина.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що не було законної підстави для зупинки його транспортного засобу , спростовується матеріалами справи. Працівник поліції Шикора В.І., що складав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив в суді першої інстанції, що автомобіль ОСОБА_1 мав технічні несправності - відсутність бризковиків, що послужило законною підставою для його зупинки.

Доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом по справі, оскільки є неповним, тобто не вівся безперервно, є необґрунтованими, виходячи із такого.

Зміст відеозапису не викликає сумнівів щодо події адміністративного правопорушення, та перебігу обставин проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, апеляційний суд не вбачає.

Про те, що вівся відеозапис працівниками поліції, на якому ОСОБА_1 проходить медогляд та інші обставини, останнім в апеляційному суду не заперечувались.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбувались, не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду вказаної справи.

А тому, будь-яких порушень вимог Закону в діях поліцейських, під час перегляду відеозапису, апеляційним судом встановлено не було.

Всі інші доводи ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на ухилення його від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративні правопорушення.

Отже, у апеляційного суду не виникає сумніву щодо доведеності "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що наявний рапорт працівників поліції у справі за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника поліції про законність своїх дій, а тому його слід визнати недопустимим доказом, який не входить в перелік ст.254 КУпАП.

За наслідками апеляційного розгляду постанова судді підлягає до змін відповідно п.4 ч.8 ст.294 КУпАП

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Долинського районного суду від 09 березня 2022 року щодо нього про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання суду на докази винуватості - рапорт працівника поліції, як недопустимий.

В решті постанову суду залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк