П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2022 р. Справа № 596/538/22

Провадження № 3/596/1124/2022

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467395 від 04.04.2022 року вбачається, що 04.04.2022 року о 21 год.33 хв. в смт. Незалежності, водій ОСОБА_1 керував Т/З Skoda Fabia р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alcotest 6820 ARLJ-0571, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому є підстави розглянути справу у його відсутності по наявних доказах, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Правилами ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За результатами розгляду справи приходжу до наступних висновків.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, настає, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02.11.2022 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуто до відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, для належного дооформлення.

Вказаною постановою суд звертав увагу на недоліки, та зазначив, що в матеріалах справи відсутні відомості чи отримував водій ОСОБА_1 посвідчення водія.

Наявність або відсутність посвідчення водія у особи, що притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП має значення при призначенні стягнення за даним адміністративним правопорушенням, яке передбачено окремо для водіїв та інших осіб.

Згідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи, і також відповідно до вимогст. 283 КУпАП приймається постанова.

Відповідно до п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (із змінами) до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Як встановлено, в протоколі про адміністративне правопорушення у графі «місце проживання (перебування)» не повністю зазначена адреса особи відносно якої складено протокол.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467395 від 04.04.2022 року графи «Свідки чи потерпілі, підписи» не заповнені.

Додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме диск з відеозаписом не відкривається .

Крім того у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП - дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Однак, до матеріалів справи не долучено доказів, які вказують на те, що ОСОБА_1 повторно вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що є обов`язковим підтвердженням наявності складу вміненому адміністративному правопорушенню, оскільки суть правопорушення повинна бути викладена в самому протоколі, а матеріали, які до нього додаються повинні підтверджувати викладені у ньому обставини.

Згідно п. 7 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Відповідно до п.9 Розділу IV вищевказаної інструкції бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467395 від 04.04.2022 року містяться виправлення щодо частини вміненої статті вчинення адміністративного правопорушення.

Наявність протоколу без підтвердження іншими доказами, залишається припущенням, яке трактується на користь обвинувачуваної особи і само по собі не може бути покладено в основу висновку про винуватість.

Після дооформлення матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП повторно надійшли до суду для розгляду, однак вищевказані недоліки у зазначеній постанові суду не усунуті.

Письмові пояснення начальника СРПП ВП№3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУПН в Тернопільській області капітана поліції Олега Шимчишина, викладені у інформаційній довідці від 14.11.2022 року №104/0-2022 не підтверджуються будь-якими доказами.

Таким чином, до суду надано протокол про адміністративні правопорушення який не відповідає вимогам вищезазначеної інструкції та не може бути предметом судового розгляду.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02). Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Згідно з п.1 ч.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 7, 130, 247, 266, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК