Справа № 462/4978/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

ОСОБА_1 , 11.09.2022 року о 18 год. 22 хв. у м. Львові по вул. Городоцька, 116, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, держаний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, очі не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зокрема виклик останнього у судові засідання здійснювався шляхом розміщення на офіційному веб-порталі суду оголошення про його виклик. При цьому у зазначеному оголошенні судом було попереджено ОСОБА_1 про те, що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відтак у разі неявки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вказане судове засідання суд розглядатиме справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Слід звернути увагу, що ОСОБА_2 , будучи обізнаним про стан судового розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, усвідомлюючи свій процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судові засідання не з`явився, явку адвоката не забезпечив, жодних доказів та заперечень для спростування складеного протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав. Останній не був позбавлений можливості надіслати письмові пояснення про обставини справи.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 156121 від 11.09.2022 року;

-довідками інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП від 15.09.2022 року

-письмовими поясненнями свідків від 11.09.2022 року;

-відеоматеріалами та іншими матеріалами справи, які знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки Шевченківським районним судом м. Львова 01.12.2021 року останній притягався до адміністративної відповідальності за скоєння 17.10.2021 року правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 51 000 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 років.Також ОСОБА_1 притягався 01.12.2021 року Шевченківським районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 16.10.2021 року правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 років (а.с. 7).

При цьому, судом враховується те, що керування у стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення у межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Згідно довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Королишин Н. від 15.09.2022 року, станом на 15.09.2022 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані.

Відповідно до санкції норми, викладеної у ч. 3 ст. 130 КУпАП, конфіскація, як вид адміністративного стягнення, може бути застосована лише щодо транспортного засобу, який є у приватній власності порушника. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_1 на час вчинення адміністративного правопорушення керував транспортним засобом, який належить не йому, а іншій особі, вказаний вище вид адміністративного стягнення застосуванню до ОСОБА_1 не підлягає.

Згідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2022 року складає 496 грн. 20 коп.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко