Справа № 751/8953/21 Головуючий у 1 інстанції Деркач О. Г.
Провадження № 33/4823/116/22
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Кулініч К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Кулініч К.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн.

Як встановив суд, 28 листопада 2021 року, о 03 год. 27 хв., в м. Чернігові по вул. Старобілоуська, 63, ОСОБА_1 , керував автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, захисник-адвокат Кулініч К.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду через необґрунтованість та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу даного адміністративного правопорушення.

Зазначає, що працівник поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 не роз`яснив йому право на захист.

Також, вказує на безпідставність зупинення транспортного засобу працівниками поліції, що на думку апелянта дає підстави вважати про незаконність подальших дій поліцейського.

Звертає увагу на те, що сам факт визнання її підзахисним своєї вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Окрім цього, посилається на те, що пояснення поліцейського, а також його рапорт не можна вважати належним та допустимим доказом, в силу того, що він є зацікавленою особою.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника адвоката Кулініч К.В. в інтересах ОСОБА_1 на підтвердження викладених в апеляційній скарзі вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Не зважаючи на заперечення стороною захисту під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції на факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 (А) ПДР України, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 017145 від 28 листопада 2021 року (а.с. 3), який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 28 листопада 2021 року, о 03 год. 27 хв., в м. Чернігові по вул. Старобілоуська, 63, керував автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору алкотест «Драгер» на місці, результат 0.82 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

- інформацією з роздруківки приладу алкотест «Драгер», відповідно до якої встановлено, що результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,82 проміле (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5);

- відеоматеріалом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 7).

Апеляційним судом був досліджений відеоматеріал, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 7), згідно якого вбачається, що був зупинений автомобіль марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , саме під керуванням водія ОСОБА_1 , останній не заперечував факт керування даним транспортним засобом. В подальшому при спілкуванні з водієм працівники поліції у нього виявили явні ознаки алкогольного сп`яніння і ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер», результат огляду 0, 82 проміле.

За вказаних підстав, відомості внесені до протоколу про адміністративне правопорушення не викликають у суду апеляційної інстанції сумніву.

Доводи сторони захисту з приводу того, що особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не було роз`яснено його права, є такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення був підписаний ОСОБА_1 , що свідчить про ознайомленість даної особи в повному обсязі зі змістом зазначеного документу, в якому, окрім іншого, міститься графа про ознайомлення його з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Що стосується зауважень захисту про посилання як на доказ вини на рапорт працівника поліції, то хоча він і не є прямим доказом у справі, проте доводить дотримання працівниками поліції процедури огляду.

Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і визнані такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження.

У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а позицію сторони захисту розцінює як намагання уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєне.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Кулініч К.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач