Справа № 464/4253/22 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 33/811/1441/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Морозова Вадима Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 25 листопада 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 07 вересня 2022 року, о 11 год. 15 хв., у м. Львові по вул. Стрийській, 109, керував автомобілем марки «Skoda», р.н. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння; огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95 (висновок №002236 від 07 вересня 2022 року), чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Морозов В.Ю. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати дану постанову, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З інкримінованим адміністративним правопорушенням не погоджується, ОСОБА_1 свою вину не визнає, вважає, що матеріали справи не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують його право на об`єктивний та неупереджений розгляд справи.

Місцевим судом недосконало досліджено матеріали справи, не взято до уваги грубі порушення працівників поліції, не досліджено всі обставини справи, внаслідок чого безпідставно притягнуто його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заперечує факт перебування в стані наркотичного сп`яніння та вживання наркотичних препаратів.

Із відеозапису, долученого до матеріалів справи, не вбачається жодних ознак сп`яніння, працівниками поліції не було відсторонено його від керування транспортним засобом, не роз`яснено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не роз`яснено його прав та обов`язків, працівники поліції не представилися та не показали свої документи. Відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є фрагментарними, окрім того працівниками поліції не залучено свідків, матеріали справи не містять відомостей, чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за допомогою якого пристрою здійснювалася фіксація події.

Повідомляє, що працівниками поліції та працівниками медичного закладу не дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та норм КУпАП.

Звертає увагу, що наполягав на тому, щоб у нього відібрали кров для тестування.

Проведений огляд за допомогою «Тест-смужки» є неналежним доказом перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, оскільки зазначений прилад не має сертифікатів відповідності, свідоцтва про повірку та не внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення.

Також зазначає, що працівниками поліції було здійснено психологічний тиск та фізичне насильство, щодо ОСОБА_1

15 грудня 2022 року ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, адвокат Морозов В.Ю. просив розгляд справи проводити у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання ОСОБА_1 та думки адвоката Морозова В.Ю., який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1

15 грудня 2022 року в судовому засіданні адвокат Морозов В.Ю. заявив клопотання про проведення судово-медичної токсикологічної експертизи.

Подане клопотання мотивував тим, що ОСОБА_1 заперечував факт перебування в стан наркотичного сп`яніння, а з результатом огляду він не погоджувався, проведене дослідження за допомогою «Тест-смужки» є недопустимим.

Розглянувши клопотання адвоката Морозова В.Ю. про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності призначення судово-медичної токсикологічної експертизи. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 7 вересня 2022 року, окрім того до матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002236 від 7 вересня 2022 року (а.с. 3), який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у проведенні судово-медичної токсикологічної експертизи, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 259625 від 7 вересня 2022 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагували на світло, блідість шкіри обличчя, поведінка, що не відповідала обстановці), огляд на стан наркотичного сп`яніння було проведено зі згоди водія, у встановленому законом порядку;

- відомостями висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002236 від 7 вересня 2022 року ( а.с. 3), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 було діагностовано стан наркотичного сп`яніння;

- інформацією з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі (а.с. 4), відповідно до якої ОСОБА_1 було зупинено за порушення п. 2.3 в ПДР України (постанова у встановленому законом порядку особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не оскаржував);

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, згідно якого ОСОБА_1 було зупинено на блок посту, в ході опитування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці, які не реагували на світло та інші ознаки), відсторонено від керування транспортним засобом, направлено водія на огляд на стан наркотичного сп`яніння, в медичному закладі проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, у водія виявлено позитивний результат експрес-тестом на наркотичний засіб «амфетамін», лікарем діагностовано стан наркотичного сп`яніння, водій не просив відібрати в нього зразок крові для більш детального дослідження, працівниками поліції роз`яснено права та обов`язки, оголошено протокол про адміністративне правопорушення.

Аргументи апелянтів, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, не вбачається у водія ознак сп`яніння та його не було відсторонено від керування транспортним засобом, не беруться до уваги апеляційного суду.

Пунктом 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, під час опитування водія у працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, внаслідок чого його було відсторонено від керування транспортним засобом та направлено в медичний заклад для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи сторони захисту, що працівниками поліції не було роз`яснено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 зазначав, що знає порядок проходження такого огляду, оскільки вже проходив огляд на стан сп`яніння в медичному закладі раніше.

Що стосується аргументів сторони захисту, що працівники патрульної поліції не представилися та не пред`явили свої документів, то такі спростовуються відеозаписом долученим до матеріалів справи, окрім того апеляційний суд зазначає, що водій не просив працівників поліції надати службове посвідчення чи будь які інші документи.

Аргументи сторони захисту, що проведений огляд за допомогою «Тест-смужки» є неналежним доказом перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, не беруться до уваги апеляційного суду.

Оскільки, діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, встановлюється не тільки на підставі результатів тестування, а лікар звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні із результатом експрес тесту (тест-смужки) дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Доводи апелянта, що медичне обстеження водія було проведено з порушенням ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Та обставина, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою «Тест смужки», не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок суду першої інстанції про керування водієм транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 7 вересня 2022 року з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, та дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку не оскаржував.

Відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

У даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Окрім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

У зв`язку з вище зазначеним, не заслуговують на увагу апеляційного суду аргументи сторони захисту, що водій просив в нього відібрати кров для проведення лабораторного дослідження, окрім того з відеозаписів долучених до матеріалів справи, не вбачається, що водій висловлював таке бажання.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції та працівників медичного закладу порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Аргументи апелянтів, що відеозапис є неналежним доказом, не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Хоч наявні в матеріалах справи відеозаписи є фрагментарними, водночас на таких зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме перебування водія в стані наркотичного сп`яніння та порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Покликання апелянтів, що працівниками поліції не залучено свідків, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушеннь ст. 266 КУпАП, оскільки до матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції де відображено вказані події, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи, про відсутність даних щодо технічних засобів за допомогою яких здійснювалася відео фіксація є не обґрунтованими, оскільки ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Окрім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом в сукупності з іншими доказами.

Покликання сторони захисту, що водієві не було роз`яснено його права та обов`язки, спростовуються відеозаписом долученим до матеріалів справи та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №259625 від 7 вересня 2022 року ( а.с. 1).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови місцевого суду (а.с. 77-78), суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, надав їм оцінку, дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім того апеляційним судом не було встановлено жодного упередженого ставлення, чи проявів психологічного тиску, та фізичного насильства зі сторони працівників поліції, щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Морозова А.Ю. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим їх апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Сихівського районного суду м. Львова від 25 листопада 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.