ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3811/22Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П.
Провадження № 33/817/267/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Вереса М. Я. апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 26 квітня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погодившись з оскаржуваною постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Верес М. Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт вважає її незаконною, необґрунтованою, а також такою, що не відповідає матеріалам та обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 вину у вчиненні цього адміністративного правопорушення не визнає, оскільки не був зупинений працівниками поліції та не був водієм транспортного засобу.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що окрім формальних доказів, які зазначені в оскаржуваній постанові, зокрема, описано відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, що нібито мало місце ДТП за участі транспортного засобу "Mercedes-Benz GL350", номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 , на якого безпосередньо вказали особи, не відповідає дійсності, так як працівники поліції не зупиняли будь-який транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Адміністративні матеріали складались не на місці, де було виявлено ОСОБА_1 , а в приміщенні Тернопільського міського управління поліції.

Вказує, що місцевим судом не взято до уваги те, що ОСОБА_1 було виявлено 22 лютого 2022 р. о 19 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Об`їзна, 25, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, що не відповідає фактичним обставинам справи, та належним чином не взято до уваги заяву свідка ОСОБА_2 .

Апелянт звертає увагу суду і на те, що долучений до матеріалів справи рапорт поліцейських в жодному разі не повинен братись судом до уваги, оскільки інформація у ньому відображена виключно зі слів поліцейських, які є зацікавленими особами, такий доказ відсутній у переліку можливих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП. Така позиція узгоджується із практикою Верховного Суду (постанова від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а), відповідно до якої рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Наголошує на тому, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258829 від 22.02.2022 не відображає дійсних обставин події, а направлені до суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять передбачених законом доказів, якими зафіксований факт вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, в діях підзахисного, на думку апелянта, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Вереса М. Я., які просили апеляційну скаргу з наведених у ній підстав задовольнити, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови 22 лютого 2022 року о 19 год. 50 хв. в м. Тернопіль по вул. Об`їзна, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mercedes Benz GL350", номерний знак " НОМЕР_1 ", з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alсotest 6810 №ARCD-0524 (повірка чинна до 14 грудня 2022 року) та огляду в КНП Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань ТОР водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Як вбачається з рапорту інспектора роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Райчаковського М., 22.02.2022 близько 20 год. 04 хв. отримано виклик за адресою м. Тернопіль, вул. Об`їзна, 25, де трапилось ДТП без потерпілих. Було встановлено, що водій транспортного засобу "Renault Megane Scenic" номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 рухався в крайній лівій смузі в напрямку вул. Протасевича. Близько 19 год. 50 хв. автомобіль "Mercedes Benz GL350", номерний знак " НОМЕР_1 ", рухався в попутному напрямку, водій якого не вибрав безпечного бокового інтервалу та швидкості, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом водія ОСОБА_2 . Після вказаного ДТП водій транспортного засобу "Mercedes Benz GL350", номерний знак " НОМЕР_1 ", не зупинився та залишив місце події. Водій ОСОБА_2 наздогнав причетний до ДТП автомобіль біля заправки WOG по вул. Об`їзна, після цього водій транспортного засобу "Mercedes Benz GL350", номерний знак " НОМЕР_1 ", покинув вул. Об`їзну та зі слів свідків поїхав в напрямку вул. 15 Квітня. Обстеживши вулиці Протасевича - 15 Квітня - Сахарова, у дворі будинку на вулиці Сахарова екіпажем поліції було виявлено транспортний засіб "Mercedes Benz GL350", номерний знак " НОМЕР_1 ", який був причетний до ДТП.

В ході спілкування було встановлено водія ТЗ "Mercedes Benz GL350", номерний знак " НОМЕР_1 ", а саме ОСОБА_1 , в якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак від проходження такого огляду водій відмовився, також відмовився проїхати в найближчий медичний заклад охорони здоров`я для проходження такого огляду там.

Крім цього, в ході спілкування ОСОБА_1 нецензурно висловлювався, чим порушив громадський порядок, на зауваження припинити протиправні дії не реагував.

На місці, де був припаркований транспортний засіб "Mercedes Benz GL350", номерний знак НОМЕР_1 , були виявлені характерні для даної дорожньо-транспортної пригоди пошкодження правого крила та передньої правої дверки вищезгадуваного автомобіля.

Дані обставини також підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудних камер інспектора поліції та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Відтак, підстав не довіряти інформації, яка міститься в рапорті інспектора поліції, у судді апеляційного суду немає, оскільки викладені в ньому обставини в цілому узгоджуються з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи наявність інформації про те, що водій автомобіля "Mercedes Benz GL350", номерний знак НОМЕР_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушував Правила дорожнього руху України, які спричинили дорожньо-транспортну пригоду, яка завдала потерпілому матеріальних збитків, вважаю, що працівники поліції, зреагувавши на дану інформацію, діяли правомірно.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9"а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Зокрема, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, внаслідок чого поліцейськими відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258829 від 22.02.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений інспектором поліції із суттєвими недоліками, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено місце, де було виявлено останнього, та те, що адміністративні матеріали складались працівниками поліції в приміщенні Тернопільського міського управління поліції, до уваги не беруться.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення вірного зазначення вулиці, а саме місця виявлення водія, який залишив місце вчинення ДТП, внаслідок чого на ОСОБА_1 працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №306553 за ст. 122-4 КУпАП, не є таким порушенням, яке тягне за собою скасування рішення місцевого суду, оскільки не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог ПДР.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, щодо ОСОБА_1 було складено протокол АЗ №135559 про адміністративне затримання за ст. 173 КУпАП внаслідок висловлювань останнім нецензурною лайкою на адресу працівника поліції. За даним фактом щодо правопорушника було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №658546 від 22.02.2022 за порушення громадського порядку та спокою громадян за ст. 173 КУпАП.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення всупереч доводам апелянта відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.

Відомості протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (відеозапис: 472422 від 22.02.2022 час. 20:28:11).

Отже, даний відеозапис із нагрудних камер працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який долучено до матеріалів справи і який є доказом відповідно до ст. 251 КУпАП, повністю підтверджує викладені у постанові суду обставини.

Доводи апелянта про те, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували те, що 22 лютого 2021 р. автомобілем "Mercedes Benz GL350", д.н.з. НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_1 , є надуманими та такими, що надані для уникнення від адміністративної відповідальності. З відеозапису чітко вбачається, що порушник протягом усього часу від моменту виявлення будь-яких пояснень про те, що транспортним засобом керувала інша особа, поліцейським не давав, не вбачається таких обставин і з матеріалів справи.

Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині того, що місцевим судом належним чином не взято до уваги письмову заяву свідка ОСОБА_2 , вважаю, що така не є належним доказом у справі, оскільки вказана особа у судовому засіданні не допитувалась та не попереджалась про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Дана позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові по справі № 560/751/17 від 27.06.2019.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції та спростовані під час судового розгляду.

Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2022 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Вереса М. Я. - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вереса М. Я. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба