КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/2672/22
№ апеляційного провадження: 33/824/3326/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Грубника Дмитра Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва 17 червня 2022 року під головуванням судді Дзюби О.А. у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва 17 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп

Не погодившись з вказаною постановою, 12 жовтня 2022 року адвокат Грубник Д.Л. в інтересах ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначив, що оскаржувана постанова винесена з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та необґрунтованою.

Вказано, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не відмовлявся. Поліцейський на момент складання протоколу не представився, не показав службове посвідчення та приховував свій жетон.

Також, зазначено, що про факт складання постанови ОСОБА_1 ніхто не інформував та копію отримувати не пропонував. В протоколі зазначено інформацію про місце скоєння правопорушення, яке не відповідає дійсності, адже у протоколі вказано місце скоєння правопорушення: пр.. Соборності,2, тоді як зазначена адреса знаходиться у 2,5 км. від того місяця де складався протокол.

Крім того в апеляційній скарзі адвокат Грубник Д.Л. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва 17 червня 2022 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження, скаржник посилається на те, що з копією постанови ОСОБА_1 ознайомився лише після укладення 05.10.2022 договору про надання правової допомоги, так як справа в суді першої інстанції була розглянута без його участі, копія постанови не була йому вручена.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Грубнику Д.Л. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва 17 червня 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок судді районного суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Матеріалами справи встановлено, що вина ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №204359 від 01.01.2022 року (а.с. 1);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.3)

- відеозаписом із нагрудної камери 204359 (а.с. 7).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №204359 від 01.01.2022 року, водій ОСОБА_1 , 01.01.2022 о 03 год. 15 хв. керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві з`їзд Дніпровська Набережна, проспект Соборності, 2 з ознаками алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці), чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У своїх діях під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення поліцейські повинні керуватись положеннями КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що скаржник від проходження відповідного медичного огляду не відмовлявся.

При цьому, суд звертає увагу на відсутність доказів самостійного проходження ним медичного огляду в закладі охорони здоров`я, про що було роз`яснено працівникам поліції під час оформлення матеріалів.

Такі докази не були подані ні до суду першої інстанції, не долучено їх і під час апеляційного провадження справи.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги щодо коректної поведінки ОСОБА_1 по відношенню до працівника поліції, оскільки згідно відеозапису із нагрудної камери видно, що під час зупинки працівниками поліції автомобіля під його керуванням порушник вів себе агресивно, не погоджувався на проведення відповідного дослідження на вміст алкоголю, що супроводжувалося висловлюваннями з використанням ненормативної лексики.

Некоректне зазначення працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення місця вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення на суть прийнятого рішення не впливає й підстав до звільнення від адміністративної відповідальності не дає.

Посилання апеляційної скарги про недоведеність факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння спростовуються матеріалами справи, у їх сукупності.

Твердження щодо того, що працівниками поліції не були роз`яснені права ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом із нагрудної камери, де йому роз`яснюються права в тому числі й щодо правничої допомоги, а також роз`яснюються наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та його право пройти огляд на протязі двох годин після зупинки транспортного засобу в закладі охорони здоров`я самостійно.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій є обґрунтованими.

Таким чином, доводи зазначені в апеляційній скарзі не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладене на нього стягнення було дотримано у повній мірі.

Істотних порушень закону, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Із огляду на вищезазначене, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката Грубника Дмитра Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду задовольнити.

Поновити Грубнику Дмитру Леонідовичу в інтересах ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва 17 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Грубника Дмитра Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва 17 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар