Провадження № 3-765//22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 194309 від 30.04.2021 року, 30.04.2021 р. о 22.40 в м. Києві по вул. М. Голего, 5, керував мопедом Амаха, без номерних знаків, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: зіниці очей дуже розширені, не реагують на світло, сповільненість мови, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп' яніння відмовився у встановленому Законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини справи та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція):

7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Переглянувши відеозапис, доданий працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя встановив, що ОСОБА_1 , не пропонували пройти огляд у лікаря-нарколога, а сам ОСОБА_1 не довіряв приладу «Драгер».

Таким чином, у даному випадку поліцейський зобов`язаний був направити його до найближчого закладу охорони здоров`я, оскільки водій ОСОБА_1 не довіряв показникам приладу «Драгер».

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена Інструкцією та визначена в Додатку № 1 до неї.

Як випливає з матеріалів справи та підтверджується показаннями ОСОБА_1 будь-яке направлення йому не видавалося та до закладу охорони здоров`я він не направлявся. Відсутнє таке направлення і в матеріалах справи.

Суддя не має підстав не довіряти показанням ОСОБА_1 , оскільки вони матеріалами справи, в тому числі відеозаписом, не спростовуються, та будь-які докази протилежного відсутні.

Таким чином, поліцейський не дотримався встановленого Інструкцією порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не пред`явив особі, яка притягується до адміністративної відповідальності результати проходження огляду на стан сп`яніння, не направив ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУПАП, що є порушенням прав ОСОБА_1 , вимог Інструкції та норм ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно рішення ЄСПЛ в справі Карелін проти Росії, - принцип презумпції невинності особи, допоки її вину буде доведено у відповідності до права, має обов`язково додержуватись під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає частина друга статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод [Karelin v. Russia App no 926/08 (ECtHR, 20 September 2016) §72].

Згідно рішення ЄСПЛ в справі Буткевич проти Росії, - судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення не може вважатись справедливим, якщо ґрунтуватиметься на неперевірених доказах, вироблених офіцерами поліції що знаходились у витоків процесу і належать до органу влади який зініціював провадження у справі про адміністративне правопорушення; мають бути фактори-противаги, достатні з урахуванням контексту справи про адміністративне правопорушення ([Butkevych v. Russia App no 5865/07 (ECtHR, 13 February 2018) §101].

Таким чином, керуючись принципом презумпції невинуватості та принципом обов`язкової перевірки доказів, що вироблені поліцейськими, які зазначені у вищезгаданих рішеннях ЄСПЛ, суддя переглянув відеозаписи з місця події і встановив, що водієві ОСОБА_2 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі у лікаря.

Таким чином, факту того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відповідно до процедури, визначеної законом, не встановлено, а отже, дані протоколу не можна вважати достовірними. Судове рішення не може ґрунтуватися на недостовірних даних.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 266, 284 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Агафонов С.А.