Єдиний унікальний номер: 378/543/22
Провадження № 3/378/255/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, за участю захисника Шаповал О. В. які надійшли від відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.10.2022 о 17 годині 20 хвилин в с. Полковниче по вул. Христюка, керуючи мопедом Honda Tact, без державного номерного знаку, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Citroen Berlingo державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований, при цьому перед зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п. 2.3 «б», 10.1, Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 12.10.2022 о 17 годині 20 хвилин в с. Полковниче по вул. Христюка, керувала мопедом Honda Tact, без державного номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

Постановою від 01 жовтня 2022 року відповідно до ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження справи: ЄУН 378/543/22, провадження № 3/378/255/22, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, ЄУН 378/544/22, провадження № 3/378/256/22, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер 378/543/22, провадження № 3/378/255/22.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП визнала, пояснила що вона відпочивала у подруги, де вжила незначну кількість спиртних напоїв, коли їхала до свого будинку на мопеді, побачила, що на в`їзді в її подвір`я стоїть автомобіль сусіда навпроти. Намагаючись заїхати у двір, вона не впоралась з керуванням та здійснила зіткнення з вказаним авто, у якому були незначні подряпини, після чого сусідка викликала працівників поліції. По приїзду поліцейських їй та іншому водію запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат її огляду 1.99 вона не заперечувала. У вчиному щиро кається.

Захисник ОСОБА_2 Шаповал О. В. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 117 -118), зазначивши, що у справі відсутні належні допустимі докази, що підтверджують вину останньої, посилаючись на наступне. Пояснення свідків та відеозапис поліцейського з нагрудної камери могли б слугувати доказами того, що особа керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, якщо б процесуально вони були здійснені та оформлені належним чином. Однак, результати драгеру свідчать про їх оформлення о 19 год. 50 хв. в той час коли всі дії завершились об 18 год 45 год. Свідків подій окрім зацікавленої особи-потерпілого не опитано, при тому, що відео містить велику кількість свідків. Всупереч встановленим вимогам не було забезпечено доставку осіб, причетних до ДТП, до закладу охорони здоров 'я для проведення огляду на стан сп 'яніння не пізніше ніж протягом двох годин із моменту виявлення підстав для його проведення.

Разом з тим захисник звернула увагу суду на те, що Десятник CM визнала вину, хворіє на діабет, має дитину інваліда, і для проходження лікування з дитиною має щоденно відвозити дитину до лікаря. Позбавлення прав керування транспортним засобом унеможливіть лікування дитини, адже добиратись щоденно із сільської місцевості до лікарні вкрай важко і в період військового часу навіть неможливо без власного автотранспорту. Тому просить у разі вирішення справи із притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності застосувати за аналогією права до останньої стягнення більш м`якого.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи та клопотання її захисника її захисника Шаповал О. В. суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9. «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення згідно ст. 124 КУпАП - це порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху..

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У відповідності з положеннями ч. ч. 3, 6 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Така ж процедура передбачена п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкції).

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п. 2.3 «б», 10.1, 2.9 «а» ПДР України за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення від 12.10.2022 року серії ДПР18 № 179835 та ДПР18 № 179836, які складені уповноваженими на те особами, а їх зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протоколи були підписані особами які їх склали, та безпосередньо ОСОБА_1 , яка в графах «пояснення» зазначила дослівно «Допустила зіткнення з автомобілем Сітроен», «Керувала власним мопедом хонда такт випила пиво»,

- даними схеми місця ДТП від 12.10.2022 року, згідно якої в автомобілі Citroen Berlingo пошкодено лакофарбове покриття переднього бамперу з правого боку, в мопеді Honda Tact пошкоджено лакофарбове покриття передньої частини мопеду у вигляді подряпин,

- актом огляду на стан сп`яніння, роздрукованим протоколом приладу «Драгер» з результатом 1.99 (проміле алкоголю), в якому проставлено власноручний підпис ОСОБА_1 про те, що вона з результатом згодна,

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких 12.10.2022 близько 17 години вона перебуваа у своїх знайоми, де вживала алкогольні напої, після чого близько 17 год 20 хв. їхала на своєму мопеді Honda Tact, який не зареєстрований у встановленому порядку, в с. Полковниче по вул. Христюка до свого місця проживання. Під`їзджаючи до господарства, помітила автомобіль свого сусіда ОСОБА_3 . Citroen Berlingo, та заїжджаючи в двір, не впоралась з керуванням та допустила з ним зіткнення, внаслідок ДТП автомобіль та її мопед отримали незначні механічні пошкодження,

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких він 12.10.2022 року, близько 17 год. 20 хв. в с. Полковниче, під`їхавши до свого господарства на власному автомобілі Citroen Berlingo, зупинився на узбіччі зустрічної смуги руху навпроти свого господарства по вул. Христюка. В цей час назустріч йому рухалась ОСОБА_1 на власному мопеді Honda Tact, яка заїжджаючи до себе в двір, який знаходиться навпроти його господарства, не впоралась з керуванням, допустила зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого автомобіль та мопед отримали незначні механічні пошкодження. У ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, після чого його дружина ОСОБА_4 викликала працівників поліції,

- постановою інспектора відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Ящука В. М. від 12.10.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто за ч. 2 ст. 126 КУПаП за керування 12.10.2022 року, близько 17 години 20 хвилин, в с. Попружна по вул. Христюка мопедом, який не зареєстрований в установленному законом порядку, без відповідної категорії права керування,

- даними відеозапису з боді-камери (на оптичному диску), на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 1.99 проміле, після чого працівником поліції роз`яснено можливість пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі - Ставищенській лікарні в разі незгоди з результатом огляду на місці події, на що ОСОБА_1 відповіла, що непотрібно.

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в час і місці, вказаних в протоколі, підтверджується вищевказаною постановою про притягнення її до адміністративної відповідальності за чч. 2 ст. 126 КУПаП, вказаний факт не оспорювався останньою під час складання щодо неї протоколу та після цього.

Що стосується посилання захисника на ту обставину, що має місце неспівпадання часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, із часом, зазначеним на роздрукованому протоколі приладу «Драгер», то вона не може слугувати підставою для закриття провадження у справі, оскільки таке неспівпадіння може бути зумовлено правильністю налаштування вимірювального пристрою та не може бути розцінено як таке порушення вимог законодавства, що тягне за собою закриття справи про адміністративне правопорушення.

Незалучення працівниками поліції інших свідків подій, крім зацікавленої особи-потерпілого, на що звернула увагу захисник, також не впливає на доведеність обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні фактично підтвердила обставини, викладені в даних протоколах. Клопотання про виклик будь-яких свідків захисник в судовому засіданні не заявляла.

Безпідставним є посилання захиника на те, що акт огляду на стан сп`яніння (а. с. 3) не містить підпису ОСОБА_1 , оскільки фактично в даному акті проставлено власноручний підпис ОСОБА_1 про те, що вона з результатом згодна.

Посилання захисника на те, що поліцейськими не було забезпечено доставки осіб, причетних до ДТП, до закладу охорони здоров 'я для проведення огляду на стан сп 'яніння не пізніше ніж протягом двох годин із моменту виявлення підстав для його проведення, є також безпідставним, оскільки відповідно до п. 8 розділу І та п. 9 розділу II Інструкції проведення огляду на стан сп`яніння учасників ДТП обов`язковим у закладі охорони здоров`я лише у разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи,що загинули або травмовані.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою. Ознайомившись із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зробила жодних зауважень до протоколу, проведених процесуальних дій чи поведінки поліцейських. Остання не була позбавлена можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак, зауважень чи заперечень ніяких не зазначила.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, відповідно до яких ОСОБА_1 17 годині 20 хвилин в с. Полковниче по вул. Христюка, керуючи мопедом Honda Tact, без державного номерного знаку, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її змінув, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Citroen Berlingo державний номерний знак НОМЕР_1 , який стояв на узбіччі по ходу її руху, при цьому перед зміною напрямку руху не переконалась. що це буде безпечно, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, при цьому ОСОБА_1 керувала вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядається одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням викладеного на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про міру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує дані, які характеризують її особу, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд визнає щире розкаяння винної, вчинення правопорушення жінкою, яка має на утриманні дитину-інваліда, що потребує стороннього догляду.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вказані адміністративні правопорушення, не всановлено.

При визначенні міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суддею враховується характер правопорушення, обставини справи щодо місця, часу вчинення, і їх наслідків, ступінь вини правопорушника, вчинення нею адміністративного правопорушення вперше, дані про особу ОСОБА_1 , яка по місцю проживання характеризується позитивно (а. с. 61), хворіє цукровим діабетом ІІ типу важкої форми, її майновий стан (не працевлаштована), оскільки на утриманні має двох неповнолітніх дітей, один з яких ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства по зору (а. с. 39, 49, 60), потребує постійного лікування, проходить регулярні обстеження в медичних закладах м. Києва та щороку проходить стаціонарне лікування в Українському медичному центрі дитячої офтальмології та мікрохірургяї ока Спеціалізованої лікарні «Охматдит» (а. с. 50 59), у зв`язку із захворюванням сина ОСОБА_1 не має змоги працевлаштуватись на будь яку роботу, оскільки син ОСОБА_2 потребує стороннього догляду (а. с. 60).

Також при визначенні міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд також враховує, що відповідно до постанови серії БАД № 711557 від 12.10.2022 ОСОБА_3 (потерпілого в ДТП) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 12.10.2022 о 17 годині 20 хвилин в с. Полковниче по вул. Христюка. 23 ОСОБА_3 керуючи автомобілем Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку у місці, де відстань між дорожньою розміткою, розділовою смугою менше ніж 3 метри (а. с. 124). Крім того, із вищевказаного відеозапису та схеми місця ДТП від 12.10.2022 року вбачається, що потерпілим ОСОБА_3 було здійснено зупинку вказаного автомобіля навпроти воріт домогосподарства ОСОБА_1 , до якого вона заїжджала, керуючи вищевказаним мопедом.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 27 КУпАП передбачено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до приписів п.1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, однією з обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного.

Аналіз вказаних статей Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить про те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Однак, при розгляді справ про адміністративні правопорушення відсутній визначений Законом механізм, який би дозволяв накладати стягнення за вчинені адміністративні правопорушення нижче визначеної санкцією відповідної статті Кодексу або замінювати стягнення на інше.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень вказаного Кодексу, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального права та, при вирішенні цього питання, суду необхідно керуватися положеннями ст. 69 КК України.

Тобто, враховуючи норми ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Тобто, законодавець надав суду можливість призначати менше покарання навіть за вчинене кримінальне правопорушення за наявності окремих обставин, а за вчинення адміністративного правопорушення такого механізму не перебачив.

Згідно приписів статей 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Так, згідно з положеннями ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Чинна редакція ч.1 ст.130 КУпАП, встановлює безальтернативне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У зв`язку з цим не дивно, що Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» в розумінні норм Конвенції.

У рішенні від № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч.1 ст.69 КК України в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності».

Отже, враховуючи викладене, вважаю, що для досягнення визначеної в ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення (виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами) з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, майнового стану ОСОБА_1 , всіх вищевикладених викладених обставин суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 496.20 гривень.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 36 ч. 2, 40-1, 124, 130 ч. 1, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень, без позбавленнм права керування транспортними засобами.

За правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначити ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста девяносто шість) гривень 20 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак