Постанова

Іменем України

08.08.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

26 липня 2022 року заступником начальника ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області скеровано до суду матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 160 КУпАП, з підстав викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 913637 від 04.05.2022 року, після доопрацювання.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 913637, складеного ДОПС ДОП ВП ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Фостяком О.С., 04.05.2022р. близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 по вулиці Княгині Ольги 106 у місті Львові здійснювала торгівлю промисловими товарами - окулярами, у невідведеному для цього місці - за межами ринку на прохідній частині вулиці, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.38 КпАП України, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

З представлених на розгляд матеріалів вбачається, що подія мала місце 04.05.2022р. та протокол складено 04.05.2022р., тобто на час розгляду справи сплив трьох місячний строк накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням узагальненого науково-консультативного висновку НКР Вищого адміністративного суду України, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП, не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Відтак, справа підлягає закриттю без визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки у такому випадку, визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення та одночасного закриття справи, є свідченням того, що порушено права людини на справедливий суд, що передбачено статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною, Законом № 475/97-ВР від 17.07.97.

Разом з тим, закриття провадження з цих підстав не є реабілітуючим, тобто не виправдовує особу в інкримінованому правопорушенні та не спростовує фактичних обставин щодо дати, часу, місця та способу.

Отже, провадження підлягає закриттю відповідно до вимог вказаної норми закону.

До матеріалів справи долучено протокол вилучення від 04.05.2022р., з якого вбачається, що вилучено 4 металеві стенди, на яких знаходяться окуляри в кількості 362 шт.

Відповідно до ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відтак, вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд вважає за необхідне вирішити питання про повернення 4 металевих стендів з окулярами в кількості 362 шт. ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 вказано: Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Так, суд, звертає увагу на те, що за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню службовою особою кримінально каране діяння, відповідно до ст. 382 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23-24, 33, 38, 268, 283, 284, 247 п.7, 277 КУпАП, -

постановив:

Адміністративну справу відносно гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.160 КУпАП, провадженням закрити за пропуском строку накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 4 металевих стендів з окулярами в кількості 362 шт.

Контроль виконання постанови в частині повернення речових доказів покласти на начальника ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області

Про прийняте рішення щодо повернення майна повідомити Франківський районний суд м. Львова (суддя Кузь В.Я.) у строки та порядку встановлені КУпАП України.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її ухвалення до Львівського апеляційного суду.

Суддя В. Кузь