Провадження № 3/761/619/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 12.11.2021, приблизно о 09 год. 50 хв., рухаючись проспектом Перемоги у м. Києві, керував транспортним засобом «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджений даними тесту, проведеного за допомогою приладу «Драгер», вміст алкоголю становив 2,09 проміле.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ч.1ст.130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 у судові засідання 04.03.2022, 21.06.2022, 20.07.2022 та 15.09.2022 викликався шляхом направлення судових повісток на зазначену зі слів останнього у протоколі адресу, та на електронну адресу, зазначену гр. ОСОБА_1 , однак повістки останньому під час доставки за його місцем мешкання не отримані.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З викладеного витікає, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі гр. ОСОБА_1 у розгляді справи, тому наведені вище обставини дають підстави для висновку про свідоме ухилення гр. ОСОБА_1 від явки до суду.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 12.11.2021 серії ААД № 204682, який складений уповноваженою особою, результат тесту на стан алкогольного сп`яніння водія, проведеного за допомогою приладу «Драгер» від 12.11.2021 № 187, відеозапис з нагрудної камери АА 00419, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворює, зокрема, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З наведеного витікає, що наданими судді матеріалами має бути доведено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та засобів, відеозаписом тощо.

Як вбачається з результату тесту від 12.11.2021 № 187 на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу «Драгер» та зафіксованого на відеозаписі з бодікамери АА 000419, вміст алкоголю становив 2,09 проміле, що підтверджує факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що вказаними вище діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя при накладенні стягнення відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, яку особа створює під час керування транспортним засобом у стані сп`яніння, обставини вчинення адміністративного правопорушення, ступінь вини правопорушника.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М. Циктіч