П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О. Л. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Національної поліції України Білоцерківсьокго РУП ГУНП в Київській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 175114 24.10.2022 р. о 16 год. 25 хв. в Білоцерківському районі с. Матюші вул. Жовтнева 22 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визнання стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Аlcotest №6810» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 «Правил Дорожнього руху України», за що відповідальність передбачена за ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, зазначив, що того дня він під`їхав до знайомого в с.Матюші і там він зустрівся із поліцейськими, які перевірили в нього документи, та запропонували пройти освідування на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він відмовився, оскільки поспішав на роботу, та запропонував поліцейським пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», на що йому відмовили, зазначив, що «перегар» був у його брата, просив адміністративний матеріал складений відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, які надіслані до суду, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В той же час, порядок дій працівників поліції з цього приводу не відповідає таким вимогам, що вбачається з матеріалів справи.

Матеріали справи не містять належних доказів тому, що саме ОСОБА_1 був правомірно зупинений працівниками поліції, в тому числі з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння. Безпосередньо дослідивши докази, суд дійшов висновку, що ними не спростовано пояснення ОСОБА_1 і не підтверджено факт керування останнім транспортним засобом в стані сп"яніння, а зафіксовані на відеозаписах обставини не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Згідно досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції, вбачається, що екіпаж патрульної поліції 24.10.2022 підійшов до автомобіля ВАЗ 211120, який перебував у нерухомому стані, на узбіччі дороги. Сам ОСОБА_1 стояв біля свого автомобіля. Цими відеозаписами підтверджено пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, на момент приїзду поліції і автомобіль перебував у неруховому стані, також свідків на відео не має, хоча відомості про останніх маються в протоколі, а тому на підставі вище викладеного, суд критично оцінює інші докази, які наявні в матеріалах справи, та вважає, що працівниками поліції не доведено факт порушення особою, яка притягається до відповідальності вимог п.2.5 ПДР, та, відповідно, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, вказаними відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

З цього приводу, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З урахуванням оголошених вище доказів, на думку судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення є недоведеною належними та допустимими доказами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

На підставі викладеного, статтями 62 Конституції України ч. 1 ст. 130, ст. 9, 221, 247, 251, 252, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. Л. Гавенко