КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи : 755/8030/22
Номер провадження : 33/824/3005/2022
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 жовтня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Харченка С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка С.В. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року,

ОСОБА_1 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суд стягнув із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Як встановлено постановою судді, 09 червня 2022 року о 23 год. 10 хв. в м. Києві, по пр-ту Броварський, 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Ceed», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Аlcotest 7510, що підтверджується тестом № 484, результати огляду становлять 0,24 % проміле, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Харченко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, формально та однобічно підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та невірне покарання за адміністративне правопорушення, суд не сприяв повному та неупередженому розгляду справи, а тому постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо зупинки транспортного засобу, причини зупинки, процедури встановлення підозри у перебуванні водія у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля «Kia Ceed», як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на обставини проведення поліцейським огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, а саме приладу «Drager Alcotest 7510», адвокат Харченко С.В. зазначає про те, що цей огляд було проведено з порушенням порядку його проведення, у зв'язку з чим висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, складені з порушення вимог відповідної Інструкції, вважаються недійсними. Прилад «DragerAlcotest 7510» на якому проводився тест ОСОБА_1 , останній раз проходив калібрування 09.09.2021 року, тобто прилад використовувався без належного калібрування. Крім того, огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння був проведений за відсутності свідків, що є також порушенням Інструкції.Таким чином, на думку захисника, висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, слід вважати недійсним, а протокол про адміністративне правопорушення, який складений на його підставі, не може бути належним доказом вчинення ним правопорушення.

До того ж, як зазначає захисник, у матеріалах справи відсутні направлення на огляд ОСОБА_1 з метою встановлення стану сп'яніння, а також докази того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров'я.

Крім того, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, захисник звертає увагу на те, що оскільки диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність лише у разі керування транспортним засобом, а доказів того, що безпосередньо перед складанням протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом суду не надано, тому, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Харченка С.В., які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, свій висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя обґрунтував тим, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 218074, в якому зазначені дата, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення, які узгоджуються з іншими наявними та дослідженими судом доказами, а саме: тестуванням за допомогою приладу «Drager» Alcotest 7510, прилад ARMD-0619, тест № 484, який підтвердив стан сп`яніння ОСОБА_1 - 0.24%, Актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та висновком перевірки про відсутність відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, незважаючи на таке обґрунтування, суд апеляційної інстанції не може з ним погодитися, з огляду на таке.

Як прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов'язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, відповідно до вимог закону, обов'язковою умовою проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, є застосування технічних засобів відеозапису з обов'язковим долученням до протоколу матеріалів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, присутність двох свідків.

Між тим, як встановлено в ході апеляційного розгляду, свідки під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не залучались, а замість матеріалів відеозапису до протоколу фактично додано лише висновок про відсутність відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що внаслідок технічного збою (автоматичного оновлення програмного забезпечення) на сервері УПП у м. Києві ДПП відеозапис до протоколу серії ААД № 218074 від 09.06.2022 було втрачено.

Враховуючи наведені обставини, результати проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не можуть служити підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в силу вимог, передбачених ч. 5 ст. 266 цього Кодексу, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього, відповідно до вимог п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Незважаючи на те, що цифровий показник тесту ОСОБА_1 , згідно роздруківки тесту № 484 на приладі Alcotest 7510 становив 0,24 %, це не давало суду підстав для висновку про установлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки судом залишено без уваги те, що, відповідно до інструкції з експлуатації вказаного приладу, границі допустимої похибки під час експлуатації для масової концентрації алкоголю в крові становлять: абсолютна похибка: + 0,06 % - в діапазоні від 0 до 0,8 %.

Тобто, з урахуванням можливої похибки, абсолютний результат тесту міг бути менше 0,2 %, оскільки показник 0,24 % знаходиться в межах можливої похибки.

До цього слід також додати той факт, що наявні у справі докази не спростовують доводів апеляційної скарги захисника про те, у разі незгоди водія з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд повинен проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Однак матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 направлявся до відповідного закладу охорони здоров`я для проходження такого огляду.

Вищенаведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що рішення судді про доведеність виниОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на доказах, які не можуть бути визнані належними та допустимими, які поза розумним сумнівом спростовують позицію сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

З огляду на це, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності на вимогах норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга захисника Головка І.Т. підлягаєзадоволенню, а постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка С.В. задовольнити.

Постанову суддіДніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Федосєєв С.В.