Справа № 946/6417/22
Провадження № 3/946/2503/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю секретаря судового засідання Щербак І.П., захисника Живори Є.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця Національної гвардії України в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:
18 вересня 2022 року о 21:59 годині ОСОБА_1 у м. Ізмаїл Одеської області по вул. Некрасова біля буд. 28-б керував транспортним засобом «Nissan Primera» державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння: на місці із застосуванням технічних засобів відеозапису був проведений огляд ОСОБА_1 за його згоди на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Alkotest Drager 7510» проба виявилася позитивною 2,30 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п./п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судові засідання неодноразово не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, під час складання якого притягуваний був повідомлений про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 30.09.2022 о 10:00 годині, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, копія якого їй була вручена. Але судове засідання було відкладено на 10.10.2022 за клопотання захисника ОСОБА_2 , у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи. У подальшому судові засідання, призначені на 10.10.2022, на 31.10.2022 та на 11.11.2022, також відкладалися за клопотанням сторони захисту. Про час та місце проведення вказаних судових засідань, а також судового засідання, призначеного на 06.12.2022, притягуваний та його захисник повідомлялися належним чином, про що свідчать розписка притягуваного, довідки про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення, а також телефонограми.
Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку про наявність даних про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи. Однак притягуваний у судове засідання, призначене на 06.12.2022, у черговий раз не з`явився.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).
Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд у відповідності до ч. 1 ст.268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.
У судовому засіданні захисник Живора Є.В. зазначив, що скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведено належними та достатніми доказами, а ті докази, що знаходяться в матеріалах справи, не відповідають вимогам чинного законодавства. Так, захисник послався на те, що в матеріалах відсутній відеозапис, яким повинно бути підтверджено, що саме ОСОБА_1 є особою, що перебувала за кермом автомобіля та керувала автомобілем на момент зупинки автомобіля патрульною поліцією. З відеозаписів вбачається, як був зупинений транспортний засіб, час, коли двоє поліцейських підійшли до автомобіля, але з відеозаписів не вбачається, хто саме сидів за кермом автомобіля. Відеокамера поліцейського має бути включена з часу підходу поліцейських до водія, але наступний відеозапис починається через 17 хвилин після зупинки автомобіля, на якому зафіксовано як біля автомобіля притягуваного окрім нього знаходиться ще одна невідома особа, але огляд на стан сп`яніння чомусь почав проходити саме притягуваний. На відеозаписі також зафіксовано, як поліцейський протягує притягуваному алкотестер з вже одягнутим мундштуком, алкотестер не обнулили, не повідомили йому про його право відмовитися від огляду, права роз`яснили лише після складання протоколу, тобто, на думку захисника, огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням встановленого порядку. Таким чином, на думку захисника, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надала доказів, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, то він не може бути прийнятий до уваги, оскільки поліцейські, які його склали, є зацікавленими особами. Тому захисник просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за недоведеністю складу адміністративного правопорушення.

Однак, незважаючи на заперечення захисника Живори Є.В., вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Одним із заходів правового режиму воєнного стану відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» є встановлення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів. Порядок цього особливого режиму затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, яким і передбачена можливість перевірки документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, затримання транспортних засобів, проведення їх огляду. Враховуючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, востаннє воєнний стан продовжений ще на 90 діб Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, то зупинення транспортного засобу притягуваного 18.09.2022 повністю була правомірною.

Більше того, навіть за умови безпідставного затримання транспортного засобу, внаслідок чого у його водія будуть виявлені поліцейським ознаки вчинення правопорушення, такий поліцейський в силу ст.ст. 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язаний виконати завдання поліції, а саме забезпечити публічну безпеку і порядок та вжити заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень і припинити виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

На відеозаписі події правопорушення з відеотехніки службового транспортного засобу зафіксовано, як автомобіль «Nissan Primera» державний номерний знак НОМЕР_2 рухався по вул. Некрасова у м.Ізмаїл, і зупинився саме тоді, коли до нього безпосередньо наблизився службовий автомобіль поліцейських.

На відеозаписі з однострою поліцейських зафіксовано, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, у зв`язку з тим, що поліцейськими були виявлені ознаки керування притягуваним ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, про що поліцейський чітко повідомив ОСОБА_1 , який при цьому не заперечував наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, визнав, що вживав алкогольні напої, не виказував заперечень щодо його керування транспортним засобом. На відеозаписі також зафіксоване і проходження притягуваним ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, а також результати такого огляду, а саме показник виявленого у ОСОБА_1 алкоголю у розмірі 2,30‰, з яким притягуваний ОСОБА_1 погодився. Після цього поліцейським чітко було повідомлено ОСОБА_1 про те, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння, але ОСОБА_1 не виказав жодного заперечення з приводу цього. Він також не виказав жодного заперечення у тому числі і щодо того, що він не керував транспортним засобом, і під час оголошення йому змісту протоколу про адміністративне правопорушення після його складання, зі змістом протоколу притягуваний ОСОБА_1 повністю погодився, про що власноручно зробив відповідну відмітку у самому протоколі.
Тому суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що саме притягуваний ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля на час його зупинення, оскільки ці дані чітко випливають зі змісту досліджених відеозаписів, на яких зафіксовані наведені обставини та пояснення притягуваного ОСОБА_1 щодо того, що він не виказував заперечень щодо його керування транспортним засобом та він повністю погодився з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння та з тим, що саме він керував транспортним засобом у стані сп`яніння.
З урахуванням викладеного, а також того, що притягуваний ОСОБА_1 під час судового розгляду безпосередньо сам не заперечив те, що саме він керував автомобілем перед його зупинкою поліцейськими, дають змоги суду дійти висновку, що посилання захисника Живора Є.В. на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не співвідносяться з дійсними обставинами справи та жодним чином не обґрунтовані.
Також є необґрунтованими і посилання захисника на те, що права притягуваному ОСОБА_1 були роз`ясненні лише після складання протоколу, оскільки з відеозапису чітко вбачаються, що ці права йому були роз`ясненні саме перед його складанням, а після його складання поліцейський зробив посилання на ці права, які йому раніше були роз`яснені. Про те, що права притягуваному ОСОБА_1 були роз`яснені свідчить і його особистий підпис у самому протоколі.
Крім того, суд також не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що до протоколу не долучений певний фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано, начебто, хто саме перебував за кермом автомобіля та роз`яснення причини зупинення транспортного засобу, бо відсутність деяких фрагментів відеозаписів не впливає на процедуру проведення огляду та її наслідки з огляду на те, що за змістом ч. 2 ст.266 КУпАП обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали відеозапису саме під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння, який, власне, і долучений до протоколу. Обов`язок долучення до протоколу про адміністративне правопорушення інших матеріалів відеозапису вказаною нормою не передбачений, у зв`язку з чим це є правом, а не обов`язком особи, яка складає протокол про адміністративне правопорушення.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (який відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння) та з результатів тестування за допомогою приладу «Alkotest Drager 7510» від 18.09.2022 вбачається, що ОСОБА_1 18.09.2022 о 22:19 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння виявлено 2,30‰ алкоголю.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння: на місці із застосуванням технічних засобів відеозапису був проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Alkotest Drager 7510» проба виявилася позитивною 2,30 ‰, зі змістом цього протоколу притягуваний ОСОБА_1 погодився, про що власноручно зробив відповідний запис у ньому. Суд визнає цей доказ таким, що складений повноважною особою, а саме поліцейським, який відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є уповноваженою особою Національної поліції на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП. Крім того, в протоколі у повній мірі наведені обставини об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачена відповідальність у тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, про що, власне, і складений вказаний протокол. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським за наслідками безпосереднього спостерігання ним за вчинюваним притягуваним ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому має значення для цієї справи. При цьому зацікавленість поліцейських в результатах справи стороною захисту не тільки не доведена, а й жодним чином не була обґрунтована, а тому, на думку суду, заснована виключно на суб`єктивній думці захисника.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкції та інших нормативно-правових актів.

Так, зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, які і були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підстави для проведення його огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, порушення якого судом не встановлено.

При цьому захисник, посилаючись на те, що огляд був проведений з порушеннями, не вказав з якими саме порушеннями і якого саме порядку. Проаналізовані докази свідчать, що огляд на стан сп`яніння притягуваного ОСОБА_1 був проведений у відповідності до наведених нормативних актів.

Враховуючи, що відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то притягуваний ОСОБА_3 , як водій, зобов`язаний був пройти такий огляд. При цьому жодним нормативно-правовим актом не встановлений обов`язок поліцейського роз`яснювати водію, що він має право відмовитися від такого огляду. Ба більше, відмова від огляду на стан сп`яніння також тягне за собою відповідальність за ст. 130 КУпАП. Саме тому поліцейський не тільки не був зобов`язаний, а й не мав право роз`яснювати притягуваному право відмовитися від огляду на стан сп`яніння. У зв`язку з цим суд не приймає до уваги посилання захисника і на ці обставини.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

Відповідно ж до п/п. «а» п. 2.9. ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог вказаного п/п. «а» п. 2.9 ПДР керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

Враховуючи, що притягуваний ОСОБА_1 , хоча і є військовослужбовцем, але вчинив порушення правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, то в силу ч. 1 ст. 15 КУпАП він має нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП на загальних підставах, за виключенням того, що до нього не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт. Також, враховуючи, що притягуваний ОСОБА_1 не є військовослужбовцем строкової служби, а також не є водієм транспортного засобу Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту, то положення ч. 3 ст. 15 КУпАП не підлягають застосуванню.

При цьому на ступінь вини притягуваного не можуть впливати і ті обставини, що притягуваний ОСОБА_1 є військовослужбовцем та безпосередньо виконує важливі завдання в сфері оборони України, оскільки відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. А відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Тому, враховуючи, що вина притягуваного ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, то він має понести відповідальність в межах санкції зазначеної норми з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе порушення порядку користуванням правом керування транспортного засобу, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до даних довідки старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП від 19.09.2022, за даними баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС України, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 09.07.2021.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Повний текст постанови виготовлений 07.12.2022.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко