Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Прядуна О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Прядуна Олександра Марковича на постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , робітник-підсобник роти забезпечення рота А 4087 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Прядун Олександр Маркович оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Покликаючись на відповідні правові норми, захисник Мартинюка П.В. наголошує, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння, а адміністративні матеріали оформлені неналежним чином. Зауважує, що ОСОБА_1 фактично не відмовлявся від огляду у медичному закладі шляхом відібрання у нього біологічного середовища (крові), який йому забезпечений не був. Таким чином, вважає, що вина в інкримінованому ОСОБА_1 правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим його необґрунтовано притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №568/1106/22 Суддя в суді І інстанції Сільман А.О.

Провадження № 33/4815/825/22 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №027177 від 23 вересня 2022 року вбачається, що 23.09.2022 року о 16 год. 10 хв., на а/д Київ-Чоп 422 км, населений пункт с. Михайлівка, Дубенського району, Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується висновком лікаря №134 та письмовими поясненнями двох свідків.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З матеріалів справи та наявного у ній відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля та виявив бажання пройти його у медичному закладі, у зв`язку з чим, був доставлений до КНП "Радивилівська центральна міська лікарня". По прибуттю до медичного закладу, ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння шляхом здачі біологічного середовища крові. На дане прохання ОСОБА_1 відмовили, оскільки забір крові на стан сп`яніння у медичному закладі не проводиться, а такий огляд здійснюється за допомогою газоаналізатора. Від продувки газоаналізатора ОСОБА_1 відмовився та наполягав на лабораторному дослідженні крові.

Згідно з висновком лікаря ОСОБА_2 №134 від 23.09.2022 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.2 наказу Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення №36 від 31 січня 2022 року, зокрема, наказано: відповідними наказами по закладах охорони здоров`я затвердити списки лікарів, які мають право здійснювати медичний огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до п.п. 3, 9.5 методичних рекомендацій "Організаційні засади проведення оглядів для встановлення стану сп`яніння та факту вживання психотропних речовин", які є додатком №2 до наказу Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення №36 від 31 січня 2022 року, медичний огляд на стан сп`яніння (медичну послугу) мають право здійснювати лікарі-наркологи та лікарі визначені наказом по закладу охорони здоров`я, які пройшли курси тематичного удосконалення щодо виявлення стану сп`яніння у водіїв транспортних засобів за відповідною програмою. При відмові від проходження освідчення за допомогою алкотесту, здачі біологічного середовища (сечі), при наявності письмової заяви (пояснення) водія (громадянина) при підозрі на стан алкогольного сп`яніння - відбирати біологічне середовище (кров).

Відповідно до листа КНП "Радивилівська центральна міська лікарня" №649 від 29.10.2022 року лікарями КНП "Радивилівська центральна міська лікарня", які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою та мають право проводити огляд на стан сп`яніння є: ОСОБА_3 - лікар-нарколог; ОСОБА_4 - лікар-хірург; ОСОБА_5 - лікар-невропатолог; ОСОБА_6 - лікар-невропатолог; ОСОБА_7 - лікар-отоларинголог; ОСОБА_8 лікар-травматолог.

Наведене обґрунтовано свідчить, що у КНП "Радивилівська центральна міська лікарня" ОСОБА_1 не було забезпечено належний огляд на стан сп`яніння, адже йому було відмовлено в його проведенні шляхом лабораторного дослідження біологічного середовища.

Крім того, медичний огляд ОСОБА_1 проводився не уповноваженою на те особою. Згідно наданих КНП "Радивилівська центральна міська лікарня" відомостей, лікар ОСОБА_2 не входить до переліку лікарів, які мають право проводити огляд на стан сп`яніння.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, який не був йому забезпечений належним чином, такий огляд не може вважатися таким, що відповідає вимогам закону, а тому є недійсним.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.

Суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на те, що медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено із порушення вимог закону, апеляційний суд приходить до висновку, що його вина належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, при винесенні суддею місцевого суду оскаржуваної постанови, порушені принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За таких обставин, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Прядуна Олександра Марковича задовольнити.

Постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2022 року скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 30 грудня 2022 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.