Провадження №: 3/752/7830/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 листопада 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 493059 від 24.09.2022, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 за наступних обставин. Так, 20.09.2022 о 09 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку з матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої ображала її нецензурною лайкою, принижувала честь та гідність, що містить ознаки домашнього насильства психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнала. Пояснила суду, що з липня 2014 року її матір ОСОБА_1 , яка має статус тимчасово переміщеної особи, оскільки переїхала з м. Кадіївка Луганської області, стала проживати разом з нею за вказаною адресою. Матір страждає на психічне захворювання, але на обліку у лікаря психіатра не перебувала. Після розлучення із батьком психічний стан матері погіршився. Також вона маю дочку і онуку, які також проживають разом. Дочка підтримує гарні стосунки з бабусею і налаштовує її проти неї. Щодо суті інкримінованих дій пояснила, що у визначений в протоколі день і час між нею і матір`ю ОСОБА_2 сталася суперечка з приводу відкритою хвіртки. У зв`язку з чим, мати викликала поліцію. Факт вчинення насильства по відношенню до матері категорично заперечує.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема пояснення ОСОБА_3 від 20.08.2022 і її чоловіка ОСОБА_4 від 20.08.2022 зі змісту яких встановлено, що ОСОБА_1 систематично принижує честь і гідність ОСОБА_2 , кричить на неї, забирає гроші, погрожує поділом квартири тощо, протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , яка категорично заперечувала факт вчинення насильства відносно матері ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 насильницьких дій у визначений в протоколі день, час та місці, внаслідок яких була завдана шкода психологічному або фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , не знайшовпідтвердження за наслідками дослідження матеріалів справи.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про відсутність як подій так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за ознаками вчинення домашнього насильства, у діях ОСОБА_1 , що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, ч.1 ст. 173-2, п.1 ч.1 ст.247, 279, 280, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.