ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/782/22 Справа № 932/6752/21 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ясира С.А. на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, та стягнуто судовий збір у розмірі 454 гривні, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 02.08.2021 року о 23.00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , здійснював рух по автодорозі Дніпро-Царичанка на 26 км. + 300 м. Рухаючись по території смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 скоїв ДТП та зник з місця події, після чого був виявлений працівниками патрульної поліції по вул. Князя Володимира Великого, буд. 2-в м. Дніпро та у порушення п. 2.10 «є» ПДР України вжив алкоголь до проведення у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. Тим самим ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи необхідність поновлення строку апеляційного оскарження, зазначає, що оскаржуване рішення було винесено без участі ОСОБА_1 , при цьому останньому лише у червні 2022 року стало відомо про існування даної постанови, та 27.06.2022 року ОСОБА_1 зміг ознайомитися з її змістом і матеріалами провадження. Також вказує, що ОСОБА_1 не було повідомлено про дату та час розгляду справи, а тому він не знав про винесення постанови.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що його підзахисний не момент зупинки транспортного засобу не керував ним, а за кермом перебував його товариш ОСОБА_2 , що не заперечувалося іншими особами та підтверджується наявним в матеріалах провадження відеозаписом.

Зазначає, що згідно протоколу дане правопорушення було вчинено на території Дніпровського району Дніпропетровської області, а тому розгляд даного провадження не відноситься до підсудності Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та дані матеріали необхідно було направити на доопрацювання, а не розглядати по суті.

Також, на думку апелянта, матеріали провадження не містять доказів того, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля Мерседес в момент ДТП, при цьому працівником поліції у рапорті здійснено лише посилання на показання заявника ОСОБА_3 та відеозаписи з камер системи «Безпечне місто», але наявні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських вказують на те, що ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Ясира С.А., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги за викладених підстав, свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що саме він на час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення перебував за кермом автомобіля «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що ОСОБА_1 не приймав участь в судовому засіданні, а про існування оскаржуваної постанови суду дізнався лише в червні 2022 року, не спростовуються матеріалами справи, а тому є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає зокрема за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві, у разі його причетності до дорожньо-транспортної пригоди, забороняється до проведення медичного огляду вживання без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Аналізуючи наявні докази, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що ними наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень вимог законодавства.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то слід зазначити, що дане твердження не знаходить свого підтвердження та спростовується наявними матеріалами.

Так, стороною захисту не оспорюється факт вживання ОСОБА_1 алкоголю у проміжок часу безпосередньо перед складанням щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення - до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Також відповідні обставини вбачаються з наявного у матеріалах справи відеозапису.

Що стосується того, що вживання алкогольного напою ОСОБА_1 мало місце саме після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, то даний факт поза розумним сумнівом підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили, не змінені та не скасовані, - постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, а також постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

У зв`язку із вищенаведеним не можуть бути прийняті до уваги показання свідка ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції про те, що автомобілем «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , під час дорожньо-транспортної пригоди керував саме він. Не спростовує винуватості ОСОБА_1 і та обставина, що дійсно на час зупинки працівниками патрульної поліції автомобіля «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , по вул. Князя Володимира Великого, буд. 2-в м. Дніпро, за його кермом вже перебував не ОСОБА_1 , а інша особа.

Доводи апеляційної скарги стосовно недопустимості розгляду даної справи Бабушкінським районним судом м. Діпропетровська, оскільки, на думку захисника, в протоколі зазначено про вчинення правопорушення на території Дніпровського району Дніпропетровської області, є необгрунтованими з огляду на те, що фактично транспортний засіб було виявлено та зупинено по вул. Володимира Великого, 2в у м. Дніпрі - на території Шевченківского району м. Дніпро, у межах територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, і саме у цьому місці, згідно відеозапису, ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. Там же було складено і протокол про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом істотних порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Ясира С.А. - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця