ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/6044/20 Номер провадження 33/814/382/22Головуючий у 1-й інстанції Даниленко Т.П. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Давиденко Г.І., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Мельниченка Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2021 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою судді, належних та допустимих доказів, які об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять, а відтак суддя місцевого суду дійшла висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №286925 від 14 травня 2020 року, 25 квітня 2020 року о 16 год. 00 хв. у смт. Бабаї Харківської області Харківського району по вул. Соборна 18-А, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . У результаті вказаної дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2021 року, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким виключити висновки про невинуватість у вчиненні ДТП ОСОБА_1 і закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що суд першої інстанції вирішив питання про невинуватість особи в адміністративному правопорушенні понад строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, скаржник зазначає, що місцевий суд порушив його право на справедливий суд, оскільки здійснив розгляд справи без участі його представника.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Давиденко Г.І., заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін. Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Мельниченко Є.О., в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просив її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки копію оскаржуваної постанови було отримано лише 28 січня 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2021 року була отримана ОСОБА_2 28 січня 2022 року (а.с.144).

У свою чергу, апеляційна скарга була подана через місцевий суд, який виніс постанову 07 лютого 2022 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підтверджуються матеріалами справи.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №286925 від 14 травня 2020 року, 25 квітня 2020 року о 16 год. 00 хв. у смт. Бабаї Харківської області Харківського району по вул. Соборна 18-А, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . У результаті вказаного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В матеріалах справи наявні: висновок Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України автотехнічного та транспортного трасологічного експертного дослідження №7/13/14 ЕД-20 за фактом ДТП від 25.04.2020 та висновок Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса автотехнічного та транспортно-трасологічного експертного дослідження №12872/14392 за фактом вищезазначеного ДТП, які мають протиріччя та є суперечливими.

Судом першої інстанції було встановлено, що експерти, що складали вищевказані висновки, не надали роз`яснень, які б дали змогу повно та об`єктивно оцінити дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З метою усунення вказаних протиріч, місцевим судом було потворно призначено по справі судову автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, проведення, якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку експерта №21-2764/2765 автотехнічної експертизи, щодо обставин ДТП зазначено наступне:

1.Зіткнення автомобілів сталося в лівій смузі руху в місці бічного зсуву заднього лівого колеса автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 .

2.Версія водія автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 є технічно спроможною.

3.Версія водія автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 . не відповідає встановленому механізму зіткнення та слідові інформації на місці пригоди, тому вона з технічної точки зору є технічно не спроможною.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона яких передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно з положеннями п.п. 9.2б ПДР України 9.2. водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху

Згідно з п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив відсутність у діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, які перебували з технічної точки зору у причинному зв`язку з подією даного ДТП, оскільки водій автомобіля «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 вживав заходи для зменшення швидкості, але не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , так як, останній здійснював маневр повороту ліворуч не з крайнього можливого положення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 вини щодо спричинення дорожньо-транспортної пригоди та відповідно події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Натомість, доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд вирішив питання про невинуватість особи в адміністративному правопорушенні понад строки притягнення до адміністративної відповідальності, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки строки накладення адміністративного стягнення застосовуються лише у випадку наявності вини у вчиненні правопорушення, а відтак у разі відсутності вини особи у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження підлягає закриттю на п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року №194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У зв`язку з цим, апеляційний суд зазначає, що доводи скаржника про здійснення розгляду справи без участі його представника, що призвело до порушення його права на належний судовий захист не є доречними, оскільки, можливість реалізації процесуальних прав щодо подачі пояснень по справі ОСОБА_2 було надано під час розгляду адміністративного матеріалу в суді апеляційної інстанції, якою він і скористалися через свого представника.

Твердження скаржника, що суд першої інстанції при винесенні постанови врахував лише виносок однієї експертизи, критично оцінюється апеляційним судом, оскільки висновки, Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №7/13/14 ЕД-20 та Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №12872/14392 за фактом вчинення ДТП, є суперечливими та містять протиріччя між собою, а відтак місцевим судом було правомірно взято до уваги останній висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 21-2764/2765.

Також апеляційний суд, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, які перебували з технічної точки зору у причинному зв`язку з подією даного ДТП. Таким чином відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2021 року щодо закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.О. Панченко