1Справа № 334/3447/22 3/335/2473/2022
ПОСТАНОВА
24 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю ОСОБА_1 , захисника адвоката Барчука А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Ленінського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю, про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зі слів працюючого водієм у БФ «Сто відсотків життя», інваліда 3 групи (загальне захворювання), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 063527 від 12.08.2022 року, 12.08.2022 року о 10:10 годині, в місті Запоріжжі, біля будинку № 76А по вул. Перемоги, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 5234 від 12.08.2022 року. Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9. а) Правил дорожнього руху.
У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Захисник Барчук А.В. у судовому засіданні просив суд провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що у відеоматеріалах, наданих працівниками УПП в Запорізькій області ДПП, відсутні відомості про зупинку автомобіля, про виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, проведення поверхневого огляду з цією метою, роз`яснення водію суті скоєного правопорушення, роз`яснення процесуальних прав згідно ст. 268 КУпАП, безперервність відеозйомки, складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Захисник звертає увагу суду на те, що в ході проведення огляду лікарем-наркологом ОСОБА_2 , останнім порушено правила проведення огляду, а саме: лікар встановлював мундштук у газоаналізатор з порушенням умов стерильності, при повторному огляді за допомогою газоаналізатора не змінював мундштук на новий, не повідомив ОСОБА_1 , результатами саме якого дослідження (першого чи другого), взяті лікарем за основу складання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 5234, у висновку відсутні відомості про рівень алкоголю на літр повітря, що видихав ОСОБА_1 при проведенні дослідження на стан алкогольного сп`яніння. У матеріалах справи відсутні відомості про обладнання за допомогою якого лікар-нарколог проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не співпадають фактичний час складання з часом вказаним у протоколі.
Суд, заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в поясненнях адвоката від 26.10.2022 року, прийшов до наступних висновків.
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також показаннями технічних приладів, даними відеозапису, тощо, а також іншими документами.
Незважаючи на позицію порушника, його вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 063527 від 12.08.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України 12.08.2022 року в м. Запоріжжі по вул. Перемоги керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 5234 від 12.08.2022 року. Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, підписаний особисто ОСОБА_1 , будь-які зауваження щодо його змісту на час складення від порушника не надходили, ОСОБА_3 у ньому зазначив, що пояснення наддасть у суді;
- довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП Горипавловського І., згідно якої посвідчення водія НОМЕР_3 від 06.04.1999 року було вилучено у ОСОБА_1 та знаходиться на збереженні у управлінні. Згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» у гр. ОСОБА_1 повторності за статтею 130 КУпАП відсутня;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- рапортом інспектора взводу № 3 роти патрульної поліції в м. Мелітополь УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Афанасьєва І., відповідно до якого вбачається, що під час несення служби в період з 12.08.2022 року по 13.08.2022 року приблизно о 10 год. 10 хв. відповідним екіпажом у складі спільно з командиром роти майором ОСОБА_4 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , отримано інформацію від екіпажу щодо зупинки водія ОСОБА_1 , котрий керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Вище вказаному водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального приладу, на що водій відмовився та виявив бажання пройти огляд у лікаря-нарколога у медичному закладі. Висновок лікаря № 5234, на водія було складено протокол за ст. 130 КУпАП, видане тимчасове посвідчення, про повторність попереджено та від керування транспортним засобом відсторонено шляхом паркування автомобіля без порушень ПДР України. Даний рапорт узгоджується з протоколом та іншими доказами у справі, у ньому послідовно викладено обставини справи, а тому у сукупності з іншими наявними доказами він є належним і допустимим. Рапортом, зокрема, підтверджується законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;
- висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради № 5234 від 12.08.2022 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;
- відеозаписом, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 063527 від 12.08.2022 року, на якому зафіксовано, що ОСОБА_6 не погодився проходити огляд на місці зупинки, був доставлений поліцейськими до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги», де лікарем було проведено огляд на стан алкогольного сп`янінням, після чого працівником поліції почалась процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не спростовують правомірності дій інспекторів патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.
При оцінці доказів судом також враховується і факт відсутності оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції при складенні документів по даному факту, відсутності оскарження висновку про його огляд в судовому порядку. Жодних доказів, які б спростовували перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду не надано.
Частиною 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993 року визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_6 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Щодо доводів сторони захисту про порушення правила проведення огляду, то суд вважає, що істотних порушень проведення процедури огляду не встановлено.
В силу вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Як встановлено у ході розгляду справи, огляд ОСОБА_1 проводився у медичному закладі КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради за направленням поліцейського та у його присутності, так як водій не був згідний на проходження огляду на місці зупинки.
Медичний огляд проведено лікарем наркологом КНП Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_2 та щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складено та наданий висновок щодо результатів медичного огляду, який відповідає Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Достовірність огляду, на переконання суду, підтверджується медичним висновком, який містить підпис лікаря нарколога, який є відповідальним за його результати, в тому числі і використання належних засобів вимірювальної техніки.
Клопотань про витребування та дослідження акту огляду чи допиту лікаря-нарколога, з метою підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 в суді не заявляв, а тому суд відхиляє його доводи щодо порушення правил проведення огляду.
Щодо посилання сторони захисту на відсутність у відеоматеріалах відомостей про зупинку слід зазначити наступне.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX, та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-IX), від 12.08.2022 року № 573/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:
1) встановлювати (посилювати) охорону об`єктів критичної інфраструктури та об`єктів, що забезпечують життєдіяльність населення, і вводити особливий режим їх роботи. Порядок встановлення (посилення) охорони таких об`єктів та їх перелік, що із введенням воєнного стану підлягають охороні, а також порядок особливого режиму їх роботи затверджуються Кабінетом Міністрів України;
6) встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;
7) перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України;
Відповідно до п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення водієм Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.
Суд приходить до висновку, що зупинка гр. ОСОБА_1 була пов`язана згідно з вимогам п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, що підтверджується в тому числі вищезазначеним рапортом.
Суд зазначає, що рапорт є належним та допустимим доказом керування ОСОБА_6 , оскільки його складено уповноваженою особою, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та представником особи, яка притягається до відповідальність, не наведені підстави вважати зацікавленість особи, яка склала рапорт. Рапорт за своїм правовим змістом є службовим документом, яким останній інформує керівництво про законність та обґрунтованість своїх дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, дані вищезазначеного рапорту повністю узгоджується з іншими матеріалами справи в частині послідовних дій, щодо зупинки транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Не заслуговують на увагу і доводи захисту з приводу того, що відеозапис долучений до матеріалів справи, не підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_6 , оскільки факт керування ним автомобілем підтверджується викладеними в рапорті обставинами. Крім того, досліджене відео не містить заперечень ОСОБА_6 щодо керування ним транспортним засобом. ОСОБА_6 відповідав на питання працівників поліції, надав пояснення, погоджувався на огляд для визначення стану сп`яніння у приміщенні медичного закладу. В його автомобілі перебували на пасажирському сидінні разом з ним чоловік, а на задньому сидінні жінка, яка представилась робітникам поліції як дружина ОСОБА_1 .
Посилання захисника на те що у протоколі про адміністративне правопорушення не співпадають фактичний час складання з часом вказаним у протоколі, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене, а саме значного штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.
Крім того, суд вважає формальними посилання ОСОБА_6 на те, що у матеріалах наданих УПП в Запорізькій області ДПП відсутні відомості про роз`яснення водію суті скоєного правопорушення, роз`яснення процесуальних прав згідно ст. 268 КУпАП, адже фактично із змістом протоколу він ознайомився, надав пояснення щодо незгоди із результатами огляду, а тому такі аргументи порушника не можуть бути взяті до уваги.
За таких обставин, оцінивши усі дослідженні в судовому засіданні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.
Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.
Оскільки, адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших осіб, ігноруючи загальноприйнятими нормами поведінки та співжиття в суспільстві, легковажно дозволив собі керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, намагався уникнути відповідальності шляхом надання заперечень у справі, з метою недопущення повторного вчинення ОСОБА_1 грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи та запобігання новим проступкам, а саме у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», величина ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.
Судом встановлено, що згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 389473, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи (загальне захворювання),
Таким чином, згідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що становить 496,20 грн.
Керуючись ст.ст. 1, 9, 10, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) які стягнути в дохід Держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя В.О. Макаров