Справа № 152/877/22
П О С Т А Н О В А
іменем України
09 вересня 2022 року м. Шаргород
Справа №152/877/22
Провадження №3/152/491/22
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н. Л.,
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
законного представника особи,
адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шаргород Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий органом 0540, РНОКПП НОМЕР_2 , зі слів: з неповною середньою освітою, учня 11 класу Слободо-Шаргородського ліцею, не одруженого, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером,
- за ч.1 ст.178 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, а саме: 02.09.2022 року приблизно о 22 годині 45 хвилини перебував в п`яному вигляді в громадському місці, зокрема, на вул. Героїв Майдану в м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, що ображає людську гідність і громадську мораль.
Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено м. Шаргород тепер Жмеринського району.
Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.
Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі територій територіальних громад, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.
ОСОБА_3 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.
Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.
В суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах визнав та пояснив, що 02.09.2022 року у місті Шаргород він з друзями святкував свято Першого дзвоника в кафе, де вживав алкогольний напій, зокрема горілку, яку з власної ініціативи приніс із собою. Після святкування повертався додому і був зупинений поліцейським патрулем для перевірки документів. Працівники поліції помітили, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. У вчиненому він розкаюється та запевняє, що не вчинятиме правопорушень у подальшому.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, законного представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Крім признання ОСОБА_1 вини, його винуватість доведена також матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №166892 від 03.09.2022 року (а.с.1), оскільки протокол містить відомості, передбачені ст.256 КУпАП, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким останній скористався та надав пояснення до протоколу (а.с.2); висновком попереднього медичного огляду в приймальному відділенні Шаргородської ЦЛР від 02.09.2022 року за №114, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).
З характеристики від 06.09.2022 року, виданої виконавчим комітетом Шаргородської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 проживає з матір`ю ОСОБА_2 та братом і сестрою, відомостей, які б характеризували його негативно, немає (а.с.4).
Законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в суді пояснила, що займається вихованням та утриманням неповнолітнього сина, а також про те, що попереджала свого сина про недопустимість вживання алкогольних напоїв неповнолітніми. 02.09.2022 року до неї зателефонував працівник поліції, після чого вона прийшла на АЗС «Лон» в м. Шаргород, де знаходився її син, і виявила, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Про те, що її син вживав алкогольні напої, їй не відомо. Коштів на придбання сином спиртного вона не давала, а лише на обід.
Виходячи з аналізу ст.178 КпАП України, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку, зокрема, поява у громадському місці у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.178 КпАП України, є місце його скоєння: громадське місце.
Нормами КпАП України не передбачено визначення поняття «громадське місце».
Статтею 1 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» передбачено, що громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
У статті 178 Кодексу про адмінправопорушення опосередковано визначається поняття громадського місця це вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту, включно з транспортом міжнародного сполучення.
Стаття 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення» до захищених місць зараховує: 1) житлові будинки і прибудинкові території; 2) лікувальні, санаторно-курортні заклади, будинки-інтернати, заклади освіти, культури; 3) готелі й гуртожитки; 4) розташовані в межах населених пунктів заклади громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інші будівлі й споруди, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парки, сквери, зони відпочинку, розташовані на території мікрорайонів, і групи житлових будинків.
Перелік громадських місць наводиться також в п.п.20 п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, зокрема, до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.
Виходячи з аналізу законодавства та доказів, що наявні в матеріалах справи, пояснень ОСОБА_1 , його законного представника, у діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП України, поява у громадському місці у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вчинив адміністративне правопорушення, будучи неповнолітнім, розкаявся у вчиненому, що, відповідно до п.п.1, 4 ст.34 КУпАП, є обставинами, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.13 КпАП України, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.13 КУпАП встановлено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Відтак, у означеній справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню норма ч.1 ст.13 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.1 ст.24-1 КпАП України, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 є неповнолітнім (а.с.5), що, відповідно до п.4 ч.1 ст.34 КУпАП, є обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення; не працює; навчається.
Враховуючи характер вчиненого адмінправопорушення, а також те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, вчинив адміністративне правопорушення, будучи неповнолітнім, щиро розкаявся у вчиненому, вважаю за можливе призначити йому захід впливу, передбачений п.2 ст.24-1 та ч.1 ст.178 КпАП України, у виді попередження.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.178, ст.ст.13, 24-1, 283, 284 КпАП України,
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.178 КпАП України і застосувати до нього захід впливу, передбачений п.2 ст.24-1 та ч.1 ст.178 КпАП України, у виді попередження.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: