ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/25/22 Справа № 203/4193/20 Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької митниці на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2021 року про закриття провадження у справі стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2021 року провадження у справі про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник Запорізької митниці подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та приянти нову постанову про визнання ОСОБА_1 винним в порушенні митних правих та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 96 966, 45 грн з конфіскацією транспортного засобу RENAULT CLIO, VIN-код НОМЕР_1 , вартістю 96 966, 45 грн.

В своїй апеляційній скарзі представник зазначив, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України відбулося під час перетину ОСОБА_1 митного кордону в зоні діяльності Волинської митниці шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості стосовно вартості товару.

Вказав, що надані митним органом країни відправлення товару копії документів у підтвердження зовнішньоекономічної операції є належними доказами вини ОСОБА_1 у скоєному ним правопорушенні митних правил, тому що переміщення товару з митної території Республіки Литва на митну територію України здійснювалось ним безпосередньо.

Захисниця Сова С.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надала заперечення на апеляційну скаргу представника Запорізької митниці, в яких просила залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу Запорізької митниці без задоволення.

Вказала, що відповідно до матеріалів справи, фактичне переміщення легкового автомобіля «RENAULT CLIO» з поданням документів для митного оформленням, було здійснено ОСОБА_1 05.03.2020 року у зв`язку з чим строк накладення адміністративного стягнення закінчився 05.09.2020, навіть до розгляду справи судом.

Зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про недійсність договору, укладеного 27.02.2020 ОСОБА_1 , із компанією VEHICLE DOCUMENTATION SERVICE CMBH.

Наголосила, що висновок митного органу, який ґрунтується лише з отриманої інформації з листа митних органів Литовської Республіки, не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил, а тим паче, розглядатися, як доказ вини особи.

Вказала, що в діях ОСОБА_1 , відсутній прямий умисел у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а також відсутня обєктивна сторона вказаного правопорушення, оскільки при визначення митної вартості легкового автомобіля основний (за ціною договору) метод не використовувався, а було застосовано резервний метод, оскільки ціна зазначена в договорі купівлі-продажу від 27.02.2020, не використовувалась для розрахунку митних платежів.

Суддя апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, 05.03.2020 року через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск», що розташований в зоні діяльності Волинської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 ввіз на митну територію України легковий автомобіль «RENAULT CLIO», VIN-код НОМЕР_2 , на підставі технічного паспорту транспортного засобу НОМЕР_3 від 30.01.2020 року, вартістю згідно з договору купівлі-продажу від 27.02.2020 року 2000 Євро, який у подальшому, 11.03.2020 року, було оформлено у Дніпровській митниці Держмитслужби в митному режимі імпорту за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA110080/2020/000976.

27.07.2020 року на адресу Дніпровської митниці Держмитслужби надійшов лист Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 27.07.2020 року № 20/20-02-01/7.5/1662, яким направлено експортну декларацію, рахунок фактуру і звернення митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення до України зазначеного вище транспортного засобу.

Згідно з договору купівлі-продажу від 27.02.2020 року, наданого у Волинську митницю Держмитслужби під час ввезення до України та у Дніпровську митницю Держмитслужби для митного оформлення транспортного засобу «RENAULT CLIO», VIN-код НОМЕР_2 , вартість зазначеного автомобіля складає 2000 Євро (55 409,40 грн. по курсу НБУ на день переміщення транспортного засобу через митний кордон України - 05.03.2020), а відповідно до експортної декларації від 03.03.2020 року № 20LTKC0100EK06D648 та рахунку-фактури від 03.03.2021 року серія TMS № 00948, надісланих митними органами Литовської Республіки, вартість того самого автомобіля складає 3500 Євро (96 966.45 гри, по курсу НБУ на день переміщення транспортного засобу через митний кордон України - 05.03.2020).

Таким чином, митний орган зробив висновок, що ОСОБА_1 перемістив транспортний засіб «RENAULT CLIO», VIN-код НОМЕР_2 , через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу України, як підстави для його переміщення договір купівлі-продажу від 27.02.2020 року, який містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.483 Митного кодексу України, адміністративна відповідальність за цією нормою закону настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2020 року через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск», що розташований в зоні діяльності Волинської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 ввіз на митну територію України легковий автомобіль «RENAULT CLIO», VIN-код НОМЕР_2 , на підставі технічного паспорту транспортного засобу НОМЕР_3 від 30.01.2020, вартістю згідно з договору купівлі-продажу від 27.02.2020 року 2000 Євро, який у подальшому, 11.03.2020 року, було оформлено у Дніпровській митниці Держмитслужби в митному режимі імпорту за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA110080/2020/000976.

Волинською митницею Держмитслужби, перевіривши документи, подані для митного оформлення, не було виявлено порушень митних правил.

Підставою для складення протоколу про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_1 став лист Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 27.07.2020 року № 20/20-02-01/7.5/1662, яким направлено експортну декларацію, рахунок фактуру і звернення митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення до України зазначеного вище транспортного засобу.

І лише на підставі вказаного листа митний орган зробив висновок, що ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України транспортного засобу з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості.

Згідно з рахунку-фактури від 03.03.2020 серії TMS № 00948 продавцем автомобіля «RENAULT CLIO», VIN-код НОМЕР_2 , зазначено компанію UAB «T&S mobile», хоча у договорі від 27.02.2020 року продавцем вказано компанію VEHICLE DOCUMENTATION SERVICE CMBH, у якої і було придбано вказаний автомобіль ОСОБА_1 , що також підтверджується декларацією від 11.03.2020 року №UA110080/2020/000976, в якій вказано, що автомобіль було придбано за договором № б/н від 27.02.2020 року за 2000 Євро, поданою співробітником ФОП ОСОБА_2 громадянином ОСОБА_3 , для здійснення митних процедур по митному оформленню легкового автомобіля до Дніпровської митниці Держмитслужби. Так, згідно з даної декларації вказаний автомобіль було придбано за договором № б/н від 27.02.2020 року за 2000 євро.

Крім того, рахунок-фактура від 03.03.2020 року серії TMS № 00948 не містить підпису ОСОБА_1 .

Також, з експортної декларації від 03.03.2020 року, наданої від митних органів Литовської Республіки, не вбачається, що вона була подана, як самим ОСОБА_1 , так і будь-якою особою, уповноваженою від його імені.

З наведеного вбачається, що митний орган після отримання листа від митних органів Литовської Республіки, до якої було долучено експортну декларацію від 03.03.2020 року та рахунок-фактуру від 03.03.2020 року серії TMS № 00948, попри зазначені протиріччя у документах щодо істотних обставин, все одно зробив висновок щодо необхідності складання протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 .

Під час апеляційного перегляду встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про недійсність договору, укладеного 27.02.2020 року ОСОБА_1 із компанією VEHICLE DOCUMENTATION SERVICE CMBH. Представниками митного органу не долучено належних доказів того, що вказаний автомобіль було придбано саме у UAB «T&S mobile».

Таким чином, договір купівлі-продажу транспортного засобу «RENAULT CLIO», VIN-код НОМЕР_2 , від 27.02.2020 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , містить всі істотні умови договору.

Згідно з матеріалів провадження зазначений автомобіль було ввезено на митну територію України через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск», що розташований в зоні діяльності Волинської митниці Держмитслужби, після чого було здійснено митні платежі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ст. 266 МК України ОСОБА_1 виконав вказані у цій статті обов`язки, оскільки всі необхідні відомості щодо вартості товару були зазначені у наданих для митного оформлення документах відповідно до умов укладеного договору.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України транспортного засобу з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення договору купівлі-продажу від 27.02.2020 року, який містить неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості автомобіля, а тому, є недоведеним наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.

Вказаний висновок, який ґрунтується лише з отриманої інформації на підставі листа митних органів Литовської Республіки, не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил, а тим паче, розглядатися, як доказ вини особи.

Враховуючи викладене, вважаю, що під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження доводи Запорізької митниці щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, тому суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2021 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2021 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Онушко