Справа № 361/3706/22
Провадження № 3/361/3175/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.22 Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гридасова А.М., за участю захисника Процика Д.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Броварського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП)

ВСТАНОВИВ :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 257902 від 28.07.2022, вбачається, що 28.07.2022 о 19 год. 35 хв. Київська обл. Броварський р-н с. Бобрик вул. Соборності, 7, водій гр.ОСОБА_1 керував мопедом CADET б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора ДРАГЕР та в медичному закладі водій відмовився на місці зупинки в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, де зазначено, явка, особи, яка притягується до відповідальності не є обов`язковою, суддя визнав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів у присутності його захисника адвоката Процика Д.Г..

Захисник Процик Д.Г. просив закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що працівниками поліції не законно було зупинено транспортний засіб, а саме не у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Вважає долучене до матеріалів справи направлення не може бути належним доказом направлення ОСОБА_1 до закладів охорони здоров`я, оскільки воно було оформлене через 10 хв. після складення протоколу, і про існування такого направлення ОСОБА_1 не було відомо взагалі. Вказує, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є шаблонними так, як вони заповнені одним і тим самим почерком, зміст яких повторює одне одного, та інших варіантів самого пояснення крім запропонованого поліцейським немає, що зумовлює визнання їх не допустимими та не належними доказами у справі. Крім того, вказує, що керований ОСОБА_1 мопед CADET не відноситься до категорії транспортних засобів з робочим двигуном до 50 куб.см, а працівники поліції доказів цього до протоколу не долучили, а відтак відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення. При цьому, працівники поліції не відсторони ОСОБА_1 від керування мопедом, тим самим підтверджують факт, що мопед не є транспортним засобом. Позиція ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була викликана впливом зовнішніх чинників, які проявилися у виді провокації з боку працівників поліції, оскільки останні висловлювали пропозицію ОСОБА_1 про можливість відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, яка на їх погляд була найбільш сприятливою обставиною для ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виклик до суду не з`явилися, про причини неявки суду не відомі.

Вислухавши доводи захисника Процика Д.Г., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністр України 17.12.2008 за № 1103 (далі-Порядок).

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарський препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні положення викладені в п. 6 Порядку та п. 7 Розділу І Інструкції.

Тобто, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого, повинен проводитися поліцейськими у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані сп`яніння, потім, запропонувати пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я.

Вказані норми закону мають імперативний характер, а тому порушення зазначеного порядку, зокрема, послідовності його проведення або не проведення у точній відповідності з законом, тягне за собою недійсність результатів такого огляду.

За змістом п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За приписами п. 8 розділу ІІ Інструкції, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, здійснюється за формою, затвердженою в додатку 1 до Інструкції.

Втім долучене до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.07.2022, воно було оформлене о 20 год. 00 хв. тоді, як протокол було складено о 19 год. 50 хв., тобто через 10 хв. після складення протоколу, що тягне за собою його недійсність. Тому вказане направлення не може бути взяте судом до уваги, як належний доказ на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, окрім іншого під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17 (адміністративне провадження № К/9901/1403/17), вказав на те, що відеозапис не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Тому долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом не дає підстав використати його, як допустимий доказ, оскільки у протоколі відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, не вказано ні назви камери, ні її марки та моделі.

Крім того, твердження зхисника ОСОБА_4 у суді узгоджуються з матеріалами справи, в яких відсутні будь-які відомості про обов`язкове відсторонення від керування ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами стосовно яких є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відсторонення від керування, натомість цього поліцейськими зроблено не було.

Суд критично ставиться до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28.07.2022так, як вони заповнені одним і тим самим почерком, зміст яких повторює одне одного та інших варіантів самого пояснення крім запропонованого поліцейським немає, що підтверджує їх формальність, а усунути вказані неточності шляхом опитування даних свідків у суді не представилось можливим, оскільки вони на виклики до суду не з`явилися.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Однак, у протоколі не вказано, а у матеріалах справи відсутні технічні характеристики мопеда, які б давали підстави вважати, що такий відноситься до транспортного засобу та має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. або електродвигун потужністю до 4 кВт, суд не може самостійно перевіряти чи відноситься мопед до транспортного засобу, що є істотною ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції України не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Вважаю, що належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху у матеріалах справи відсутні, а наявні у матеріалах справи докази належної та достатньої інформації, яка б беззаперечно вказувала на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містять.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху у суді не знайшло свого підтвердження.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, ст. 9, ст. 221, ст. 247 п. 1, ст. 251, ст. 256, ст. 279, ст. 280, ст.283, ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя А.М. Гридасова