КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 27.06.2021 року о 00 год. 05 хв.по пр.-т Броварському, 20 у м. Києві керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння

(звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови); від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що висновки суду першої інстанції про його винуватість не відповідають фактичним обставинам, оскільки не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами; наполягає, що транспортним засобом він не керував, а перебував за кермом із вимкнутим двигуном; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку він не відмовлявся; відеозапис із нагрудної бодікамери є недопустимим доказом, оскільки дозволу на проведення відеозйомки не надавав.

Разом з цим, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки його захиснику постановою Київського апеляційного суду було повернуто апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, яку він подав у межах строку на апеляційне оскарження, а тому йому - ОСОБА_1 - знадобився час на подання нової апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки дії, спрямовані на реалізацію права на апеляційне оскарження, вчинялися у визначений законом строк, що свідчить про те, що особа цікавилася провадженням і вживала заходів, спрямованих на оскарження рішення у передбаченому законом порядку, покладаючись на свого захисника - адвоката

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він поспішав, тому відмовився від огляду у лікаря-нарколога, оскільки огляд займав певний проміжок часу, а йому необхідно було вжити життєво важливі ліки.

Як убачається зі змісту протоколу протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ за № 196973 від 27.06.2021 року, ОСОБА_1 27.06.2021 року о 00 год. 05 хв.про пр.-т Броварському, 20 у м. Києві керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку; роз`яснено його права та наслідки відмови; ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, що було зафіксовано на бодікамеру інспекторами поліції та про що складено протокол серії ААБ за № 196973.

Пояснення ОСОБА_1 у тій частині, що його відмова від проходження огляду обумовлена необхідністю невідкладного прийому ліків, а також тим, що транспортним засобом він не керував, суд оцінює критично як надумані, оскільки на місці події та у поясненнях, зафіксованих у протоколі, він не вказав про зазначені обставини.

Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити. Строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/363/2022 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Федосєєв С.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.