ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Юріна А.В., в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, головного бухгалтера ТОВ «АВТОГРАНД МИКОЛАЇВ», зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №949 від 25 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «АВТОГРАНД МИКОЛАЇВ», допустила порушення встановленого порядку податкового обліку, а саме порушила:

- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1, ст. 135 з урахуванням пп.14.1.95, пп.14.1.206, пп. 14.1.267 п. 14.1, ст. Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся на суму 12112189 грн за результатами І кварталу 2021 року,

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, зокрема не подано до контролюючого органу за місцем реєстрації за період з 01.10.2017 року по 31.03.2021 року повідомлення про 44 об`єкта оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність,

- п.п.49.18.2, п.49.18, ст. 49, п. 51.1. ст. 51, абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, а саме не надано до контролюючого органу податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за період з 01.10.2017 року по 21.12.2017 року. Строк надання 10.02.2018 року.

- крім того, в порушення п. 51.1 ст. 51, абз.б) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, п. 3.2 Порядку заповнення та подання податковим агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України з 13 січня 2015 року №4, не включено до наданих до ДПІ податкових розрахунків суми доходу, нарахованого на користь платника податку, а також сум утриманого з них податку виплаченого платнику податку за надані послуги та придбані товари за період з 01.10.2017 року по 30.09.2020 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, захисник Юрін А.В. в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2022 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КупАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при винесенні постанови не досліджені обставини справи, які мають суттєве значення для прийняття обґрунтованого рішення.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував те, що на момент розгляду справи сплив передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення на правопорушника адміністративного стягнення, відповідно до ст. 247 КУпАП, а за такого вважає, що провадження в адміністративній справі підлягає закриттю.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення №949 відносно ОСОБА_1 складено з порушенням законодавчих вимог щодо порядку його складання та вимог, що пред`являються до змісту такого протоколу.

На думку апелянта, Акт про результати документальної планової перевірки ТОВ «АВТОГРАНД МИКОЛАЇВ» від 21 вересня 2021 року, не є належним доказом доведення винуватості особи, так як він не несе жодних правових наслідків і є лише документом фіксації суб`єктивної думки уповноваженої особи контролюючого органу.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить формальний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Вказаною нормою передбачено вчинення правопорушення у формі бездіяльності і полягає у нездійсненні передбачених законодавством України заходів щодо ведення податкового обліку та порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку або у формі бездіяльності шляхом неподання аудиторських висновків.

Як вбачається з мотивувальної частини оскарженої постанови суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №949 від 25 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «АВТОГРАНД МИКОЛАЇВ», допустила порушення встановленого порядку податкового обліку, а саме порушила: - п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1, ст. 135 з урахуванням пп.14.1.95, пп.14.1.206, пп. 14.1.267 п. 14.1, ст. Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся на суму 12112189 грн. за результатами І кварталу 2021 року, - п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, зокрема не подано до контролюючого органу за місцем реєстрації за період з 01.10.2017 року по 31.03.2021 року повідомлення про 44 об`єкта оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, - п.п.49.18.2, п.49.18, ст. 49, п. 51.1. ст. 51, абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, а саме не надано до контролюючого органу податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за період з 01.10.2017 року по 21.12.2017 року. Строк надання 10.02.2018 року. - крім того, в порушення п. 51.1 ст. 51, абз.б) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, п. 3.2 Порядку заповнення та подання податковим агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України з 13 січня 2015 року №4, не включено до наданих до ДПІ податкових розрахунків суми доходу, нарахованого на користь платника податку, а також сум утриманого з них податку виплаченого платнику податку за надані послуги та придбані товари за період з 01.10.2017 року по 30.09.2020 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Обставини встановлення винуватості ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовуються, з огляду на що, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, підтвердженням чого є досліджені судом першої інстанції протокол про адміністративне правопорушення №949 від 25 жовтня 2021 року та акт про результати планової виїзної перевірки ТОВ «АВТОГРАНД МИКОЛАЇВ» від 21 вересня 2021 року.

Водночас, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу

Згідно з приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення №949 від 25 жовтня 2021 року, відносно ОСОБА_1 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, дане правопорушення було вчинене з 1 жовтня 2017 року по 31 березня 2021 року, а виявлено було 21 вересня 2021 року, також в протоколі вказано, що дане правопорушення є триваючим.

Таким чином, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції, а саме 18 січня 2022 року, сплинув строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року №6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права «триваючими» визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №158/286/17.

Суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів апелянта у апеляційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, дійшовши до висновку про неможливість застосування, відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з закінчення встановлених ст. 38 КУпАП строків застосування адміністративного стягнення та, виходячи з вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважає необхідним провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Керуючись п.7 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Юріна А.В., в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.