Справа № 539/228/22
Провадження № 3/539/243/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2022 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши матеріал, що надійшов з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, місце проживання АДРЕСА_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
02.01.2022 о 21 год 15 хв ОСОБА_1 на19 км а/ш Р42 Миргород - Лубни, керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд якого на стан сп`яніння проводився за згодою водія на місці зупинки із застосуванням приладу Драгер Алкотест в присутності свідків, що підтверджується тестом № 749 від 08.12.2021.
Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки постановою Лубенського міськрайонного суду від 02.09.2021 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
Пункт 2.9-а) Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Під час дослідження адміністративного матеріалу встановлено, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №229531 від 02.01.2022.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП окрім протоколу про адміністративну правопорушення, також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом з бодікамери, на якій зафіксовано, що ОСОБА_1 запропоновано процедуру встановлення стану алкогольного сп`яніння , який він пройшов на місці зупинки тз шляхом продуття трубки приладу «Драгер», який показав 0,61 проміле алкоголю, а також копією постанови Лубенського міськрайонного суду від 02.09.2021, згідно якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735.
Працівником органу поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів, що регулюють порядок огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння, а саме: запропоновано ОСОБА_1 пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або пройти огляд в медичному закладі, з чим він погодився і який він пройшов на місці зупинки шляхом продуття трубки приладу «Драгер».
З протоколу серії ААД №229531 від 02.01.2022 також встановлено, що у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучався, тимчасовий дозвіл на право керування тз не видавався.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, ЗУ «Про судовий збір», суд -
ПОСТАНОВИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова