Справа № 344/6449/22
Провадження № 33/4808/736/22
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Лазоришина Б.І.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Лазоришина Богдана Івановича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 23.05.2022 року о 19 год. 00 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Млинарська, 40 керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Лазоришин Б.І. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а адміністративні стягнення не відповідають вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи та підлягають скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_2 не було належно вручено чи направлено поштою копію протоколу про правопорушення, а наявна у справі його копія через вкрай низьку якість взагалі не читається, що можна розцінювати як порушення його права на захист, оскільки йому належно не вручено акт адміністративного звинувачення.

Зазначає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не складався, і тому до матеріалів справи не долучений, що є порушенням норм закону, а долучені до матеріалів справи і письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23.05.2022 року, не можуть бути належними доказами, оскільки вказані письмові пояснення свідків, були написані під диктовку працівників поліції, представляють собою заздалегідь заготовлений надрукований текст про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки з допомогою технічного засобу «ДРАГЕР» так і в лікаря-нарколога в медичному закладі. Дані пояснення не можуть бути належними та допустимими доказами оскільки технічний засіб яким проводиться освідчення має свою назву та модель, яка має бути дозволена для застосування в Україні та сертифікована, однак вказані пояснення свідків не зазначають назви та моделі технічного засобу тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Наголошує, що судом першої інстанції не було вжито заходів для безпосереднього допиту свідків, для перевірки правдивості наданих ними свідчень та законності проведення процедури огляду водія, що виключає посилання суду на дані, які містяться в протоколі вони с неприпустимими, оскільки це суперечить конституційному правовому принципу безпосередності дослідження судом доказів, а саме допит свідків у суді. Враховуючи, що суд першої інстанції безпосередньо не допитував свідків, відтак не повинен посилатись на письмові пояснення свідків, які не були безпосередньо допитані судом.

Вказує, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали відеозаписів з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, не містять відомості про керування ОСОБА_2 транспортним засобом, так як вони прибули на місце події по виклику, коли автомобіль уже не рухався, а стояв на місці. Більше того додане до матеріалів справи відео не вдалося повністю переглянути, а тільки частково, через те, що воно не відкривалося. Переглянута частина відео абсолютно нічим не підтверджує висунуту ОСОБА_2 вину, та повністю не відповідає твердження суду першої інстанції, що долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи із камери є належним та допустимим доказом. Також цей відеозапис з фіксацією події від 23.05.2022 року, не містить чітких відомостей про вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення, не дає можливості встановити, чи дотримано працівниками поліції встановлений порядок проведення огляду, оскільки запис не є повним та безперервним.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисник Лазоришин Б.І. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно.

В судовому засіданні захисник підтримав доводи апеляційної скарги. ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати так як не керував транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про порушення права на захист через те, що ОСОБА_2 не було належно вручено чи направлено поштою копію протоколу про правопорушення, а наявна у справі його копія через вкрай низьку якість взагалі не читається не є слушним, оскільки ОСОБА_2 знав про складення проколу та його зміст, хоча відмовився в присутності свідків від дачі пояснень та отримувати копію протоколу, його адвокат ознайомлювався з матеріалами справи (а.с. 16).

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення та відеозаписів дає підстави для висновку, що ОСОБА_2 відмовився отримати його копію під розписку.

ОСОБА_2 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, був ознайомлений з його змістом поліцейським, йому був відомий зміст висунутого обвинувачення та уповноваженими особами вжито всіх заходів для реалізації його права на захист.

Враховуючи, що ОСОБА_2 приймав участь в судовому засіданні в суді першої інстанції, адвокат, що діє в його інтересах подавав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та приймав участь в судовому засіданні, враховуючи що особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі, вважаю що право на захист у цьому випадку не порушено.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.05.2022 року серії ААД № 201740 (а.с. 1) 23.05.2022 року о 19 годині у м. Івано-Франківськ, по вул. Млинарська 40, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським взводу 1, роти 1 БУПП в Івано-Франківській області, ДПП, капралом поліції Мохначук Г.П., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_2 відмовився підписувати протокол.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП ПНЦ ІФ ОР (а.с. 3) вбачається, що водій ОСОБА_2 , в якого виявлені ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нечітка хода відмовився проходити відповідний огляд.

Апеляційним судом досліджено вісім відеозаписів, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 11, 61), на якому безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції прибули по виклику на місце події, де біля транспортного засобу знаходився ОСОБА_2 . На місці події працівники поліції зі слів записали показання свідків, та попросили ОСОБА_2 пред`явити документи, що посвідчують особу. Дану вимогу ОСОБА_2 не виконав, пояснивши що немає біля себе відповідних документів та наголосивши, що не керував транспортним засобом. Також зафіксовано процес складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших процесуальних документів під час якого ОСОБА_2 намагався домовитись із працівниками поліції та вирішити ситуацію. Від дачі письмових пояснень відмовився. Також повідомив, що без відео-доказу його вини, підписувати нічого не буде. Зафіксовано як працівник поліції ознайомлює ОСОБА_2 із складеним на нього протоколом про вчинене адміністративне правопорушення, який він відмовився підписувати, оскільки не погоджується із ним.

Також на відеозаписі clip-7 зафіксовано рух транспортного засобу за кермом якого видно людину за зовнішніми ознаками та одягом схожу до ОСОБА_2 , а не близького родича ОСОБА_5 (дядька), що спростовує твердження апелянта про те що він не керував транспортним засобом.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно, твердження апелянта про те що відеозапис з фіксацією події від 23.05.2022 року, не містить чітких відомостей про вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення та не дає можливості встановити, чи дотримано працівниками поліції встановлений порядок проведення огляду, оскільки запис не є повним та безперервним, не є слушним та спростовується як відеозаписами, так і наявними доказами, що містяться в матеріалах справи.

Також в судове засідання апеляційного суду за клопотанням сторони захисту неодноразово викликалися свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не з`явилися у судове засідання, але подали заяви (а.с. 63, 64) у яких просили розглядати справу без їх участі та повідомили, що підтримують показання які надавали поліцейським.

Відповідно до пояснень свідків, що знаходяться в матеріалах справи (а.с. 4, 5, 6) вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 йшли по узбіччі у той час, як водій ОСОБА_2 порушуючи правила дорожнього руху, будучи в стані алкогольного сп`яніння, ледь не здійснив на них наїзд. Від огляду на стан сп`яніння у їх присутності пізніше відмовився.

Підстав ставити під сумнів пояснення свідків у суду немає, пояснення узгоджуються із змістом протоколу, рапортів працівників поліції та відеозаписів.

Враховуючи пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що спростовують пояснення ОСОБА_5 , який в судовому засіданні в суді першої інстанції дав пояснення, що саме він керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», також враховуючи зміст відеозаписів, а також те що ОСОБА_5 є близьким родичем ОСОБА_2 , до показань свідка ОСОБА_5 , слід відноситись критично.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 будучи водієм транспортного засобу марки «Daewoo Lanos»і у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лазоришина Богдана Івановича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2022 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло