Справа № 466/4248/21 Головуючий у 1 інстанції: Баєв О.І.
Провадження № 33/811/293/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., за участі захисника адвоката Жерухи Р.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Жерухи Р.С. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_2 10.05.2021 о 02:10 год. у м.Львові по просп.Чорновола, 45, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito 111 CDI» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest №6810 ARBH-0589» Результат тесту 1,96 проміле, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №405637, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Жеруха Р.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у цій справі.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнята без з`ясування всіх обставин справи та підлягає до скасування.

Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що він не керував транспортним засобом, а належних і допустимих доказів протилежного праціниками поліції представлено не було.

Також зазначає, що ОСОБА_2 не підписував роздруківку з засобу Драгер, і його підпис відсутній в акті огляду на стан сп`яніння, відтак, очевидно, що він не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, тому працівники поліції зобов`язані були доставити його для огляду у медичний заклад.

ОСОБА_2 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння алкотестеру «Драгер». Проте, йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та не видано відповідного скерування, що свідчить про протиправність дій працівників поліції і відсутність належного доказу того факту, що ОСОБА_2 керував автомобілем в стані сп`яніння.

Враховуючи те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушеннями вимог ст.266 КУпАП, тому вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягало закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення, що не взяв до уваги суд першої інстанції.

Тому, вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи стосовно винуватості ОСОБА_1 і відсутність належних доказів вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Провадження по справі слід закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки будь-які належні і допустимі докази винуватості ОСОБА_1 відсутні.

Заслухавши виступ адвоката Жерухи Р.С., який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №405637 від 10.05.2021 року, результаті тесту «Alcotest №6810 ARBH-0589», акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким забезпечені працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 1,96 проміле, що підтверджується також відповідною роздруківкою, у якій ОСОБА_2 відмовився від підпису.

При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_2 не погоджувався із результатом огляду та наполягав на його проведенні у медичному закладі, відповідно у працівників поліції не було обов`язку щодо оформлення відповідного направлення.

Водночас, згідно відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається факт зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку, передбаченому законодавством України. Більше того, із вказаного відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito 111CDI», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 не заперечував, що саме він був за кермом даного автомобіля, більше того вів себе зухвало та не заперечував, що вживав алкогольні напої перед поїздкою. Жодних доказів того, що ОСОБА_2 10.05.2021 року не перебував за кермом автомобіля «Mercedes-Benz Vito 111CDI», номерний знак НОМЕР_1 , в матеріалах справи немає..

На переконання апеляційного суду доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не підписував роздруківку з засобу Драгер, і його підпис відсутній в акті огляду на стан сп`яніння, свідчать про те, що він не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, тому працівники поліції зобов`язані були доставити його для огляду у медичний заклад є безпідставними, оскільки відсутність підпису в даному конкретному випадку свідчить лише про відмову від підпису, відтак підстави для скасування постанови з даного приводу відсутні.

Оскільки, ОСОБА_2 10.05.2021 о 02:10 год. у м.Львові по просп.Чорновола, 45, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito 111 CDI» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest №6810 ARBH-0589» Результат тесту 1,96 проміле, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №405637, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Жерухи Романа Степановича - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 10 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я.Гончарук