ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року смт. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2022 року від відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області повторно після до оформлення надійшли адмінматеріали відносно ОСОБА_1 по факту вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 816734 від 20.03.2022 року о 23:00 год ОСОБА_1 в громадському місці виражався нецензурними словами в с. Лисичинці Скориківської ТГ, чим порушив громадський порядок, вчинивши правопорушення передбачене ст. 173 КпАП України.В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився та не був доставлений працівниками поліції.

Згідно із вимогами ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч. 1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, окрім цього відповідно до ч. 2 ст.277КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, розглядаються протягом доби.

В разі ухилення її від явки на виклик органу внутрішніх справ цю особу може бути піддано приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

Таким чином суд позбавлений здійснити заходи для забезпечення участі гр. ОСОБА_2 у розгляді справи у встановлений законом строк.

Суд, дослідивши та проаналізувавши усі зібрані докази у повній сукупності, приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи із наступних підстав.

Згідно із ч.1, п.п.1, 2, 3 ч.2 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Основними засадами судочинства є:

1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

2) забезпечення доведеності вини;

3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Статтею 7 КпАП України зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Статтею 283 КУпАП визначено відомості, які повинна містити постанова по справі про адміністративне правопорушення, серед яких відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ч.1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Так на підтвердження доводів вчинення громадянином ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.. 173 КпАП України працівниками поліції надано :

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 816734 від 20 березня 2022 року, з якого вбачається, що 20 березня 2022 року о 23-00 год гр. ОСОБА_1 в громадському місці виражався нецензурними словами в с. Лисичинці Скориківської ТГ в сторону ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян. Дії кваліфіковано за ст.. 173 КпАП України;

- рапорт ст.. інспектора чергового ВП № 5 (смт. Підволочиськ), згідно якого 20 березня 2022 року надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , 1981 р. народження, жительки с. Лисичинці про те, що особи з тер.оборони пошкодили колеса авто марки Шевроле, д.н.з. НОМЕР_1 , по якій причині не зрозуміло. Знаходяться в стані алкогольного сп`яніння, нанесли тілесні ушкодження чоловікові заявниці, ШМД не потребує. Виїздом на місце події виявлено, що жителі даного села ОСОБА_1 , 1980 р.н., та ОСОБА_4 , 1988 р.н., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння пошкодили колеса в автомобілі Шевроле, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого була ОСОБА_5 по даному факту вище вказані особи були доставлені в Підволочиський відділ поліції для складання адмінматеріалів;

- письмове пояснення ОСОБА_1 , який вказав, що 20 березня 2022 року о 20-00 год він порізав чотири колеса в автомобілі АВЕО, вину визнає, більше не повториться;

- письмові пояснення ОСОБА_5 , згідно яких 20 березня 2022 року у вечірню пору доби жителі с. Лисичинці Скориківської ТГ Тернопільського району а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, пошкодили колеса в автомобілі Шевроле, н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, надаючи оцінку наданим сторонами доказами у їх повній сукупності, суд виходить із наступного.

Статтею 173 КпАП України передбачена відповідальність за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вчинення саме такого правопорушення інкримінується особі, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 .

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченою статтею полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Під нецензурною лайкою у громадських місцях необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, як один із різновидів словесної брутальності. Під образливим ставленням до громадян розуміється докучлива поведінка, пов`язана з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язливій манері (хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії)

Всупереч ст. 258 КпАП України та п. 2.7 Наказу МВС України № 185 від 22 лютого 2001 року «Про затвердження інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» працівниками поліції неналежним чином розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України, зокрема згідно протоколу про адміністративне правопорушення, зазначено, що правопорушення вчинено у громадському місці, проте не конкретизовано та не зазначено де саме, вулиця, приміщення, будівля, тощо, що в свою чергу виключає склад правопорушення, оскільки громадське місце є оціночним судженням, яке з юридичної точки зору не має чіткого визначення і в кожному конкретному випадку оцінюється судом в залежності від місця вчинення правопорушення та безпосередніх дій винної особи.

Крім того, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 виражався нецензурними словами, проте в чию сторону, чи по відношенні до кого у протоколі не зазначено.

Разом із тим, як убачається із рапорту працівника поліції, 20.03.2022 року об 21:10 год надійшло повідомлення віл ОСОБА_3 про те, що особи із територіальної оборони пошкодили колеса авто, марки Шевроле д.н.з. НОМЕР_1 , по якій причині не зрозуміло, знаходились у стані алкогольного сп`яніння, нанесли тілесні ушкодження чоловікові ОСОБА_7 .

До матеріалів справи працівниками поліції не долучено жодних пояснень як самої ОСОБА_3 так і її чоловіка ОСОБА_7 , якому зі слів заявниці заподіяні тілесні ушкодження.

Таким чином суду є незрозумілим, чи дійсно мав місце факт заподіяння ушкоджень та чи відкрито кримінальне провадження, чи наявні будь-які звинувачення по відношенні до особи, що притягується до адміністративної відповідальності. При матеріалах справи мітяться лише пояснення ОСОБА_5 , котра вказала лиш про пошкодження шин у автомобілі, проте такі пояснення взагалі не відповідають та є суперечливими обставинам, що викладені у фабулі звинувачення.

Постановою Підволочиського районного суду від 21 березня 2022 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення направлено до відділення поліції № 5 (смт.Підволочиськ) Підволочиського РУП ГУНП в Тернопільській області для належного оформлення.

Проте постанову суду не виконано, зазначені у постанові недоліки не дають можливості повно та об`єктивно розглянути дану справу та накласти на правопорушника адміністративне стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Приписи ч.2 ст.19 Конституції України зобов`язують органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 органи поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення та зібрання і оформлення доказів.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Так, ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року (далі - Конвенції) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування ч.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права».

У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже, ст.6 не може бути застосована. Однак, ЄСПЛ не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте, ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0.42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Маліге проти Франції» («Maligev. France», заява № 27812/95, рішення від 23 вересня 1998 року) ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації NoR (91).

Таким чином, ч.2 ст.6 Конвенції гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 pоку, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 pоку, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 pоку), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати, по суті, викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_8 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а відтак, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя - підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків