П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Полку управління патрульної поліції в Одеській області 2 взводу 3 роти 1 батальйону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду, 29.09.2022 року о 01 годині 00 хвилин у м. Одеса, вул. Черняховського, 1-б, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом - марки «Chevrolet» номерний знак б/н з ознаками алкогольного сп`яніння, на проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою DRAGER ALCOTEST 7510 погодився, В результаті прилад показав 1,49 % проміле.

За цими фактами співробітниками УПП стосовно водія ОСОБА_3 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 019789 від 29.09.2022 року за ч.1 ст. 130 КУпАП України .

В судове засідання правопорушник не з`явився, про час слухання справи повідомлявся належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_3 , про що наявний підпис правопорушника в протоколі. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_2 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_3 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_3 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, за якою це правопорушення кваліфікується як керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина водія ОСОБА_3 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ААБ № 019789 від 29.09.2022 року, чек-тестом алкотестера «Драгер» від 29.09.2022 р., яким встановлено ступінь алкогольного сп`яніння, а саме: 1,49 проміле (прилад ALCOTEST 7510, серії ARLM №0415, тест №873), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських.

Так п. 2.5 ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Аналогічні положення містить і п. 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 (далі по тексту Інструкція).

Крім того пунктом 6 Постанови КМУ від 17.12.2008 р. №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі по тексту Постанова №1103) передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З огляду на викладене, судом встановлено, що огляд ОСОБА_3 проведено з дотриманням вимог, визначених ст. 266 КУпАП, а тому підстав ставити під сумнів його результати не вбачається. Досліджені судом докази свідчать про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом перебуваючи в алкогольному сп`янінні, яке перевищує максимально допустиму норму, визначену п. 7 розділу ІІ Інструкції.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП України, за зазначене правопорушення на особу накладається штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_4 правопорушення та свідчать, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, з урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та його неявку в судове засідання, вважає за необхідне підвергнути правопорушника покаранню у вигляді штрафу та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 16, 24, 33, 34, 130, 251, 252, 279, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком - один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя

01.12.2022