Справа №581/188/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бутенко Д.В.
Номер провадження 33/816/292/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маківського В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маківського В.О. на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який працює трактористом ТОВ «Беєво»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 серпня 2022 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. за те, що 27 травня 2022 року о 20 год. 40 хв., по вул. Лісова, 22 в с. Беєве, він керував автомобілем марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на електроопору, унаслідок ДТП автомобіль і електроопора отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Маківський В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що оскаржувана постанова є такою, що постановлена грубим порушенням норм як матеріального, так і процесуального права, оскільки під час розгляду справи суддею не було в повній мірі досліджено фактичні обставини та не надано належної оцінки дослідженим доказам.

Апелянт зазначає, що для того щоб притягнути особу до відповідальності, яка передбачена ст.124 КУпАП необхідно довести, що особа (учасник дорожнього руху) порушила правила дорожнього руху і внаслідок цього порушення було пошкоджено транспортні засоби, дорожні споруди чи інше майно. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який було досліджено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, спричинив ДТП, внаслідок якої пошкодив електроопору в АДРЕСА_2 .

З врахуванням доданих до матеріалів справи доказів, а саме: відеозаписів скопійованих з камер поліцейських, на яких ОСОБА_1 начебто визнав свою вину, пояснень останнього, які були надані 27 травня 2022 року, фотозображень пошкодженої електроопори, а також показань працівника поліції ОСОБА_2 , суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, однак, з таким висновком неможливо погодитися, оскільки, з відеозаписів неможливо встановити, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , навпаки з відео вбачається, що працівники поліції, патрулюючи в с. Беєве, на одній із вулиць села (яка саме вулиця не встановлено), зустріли ОСОБА_1 , який йшов дорогою та мав зовнішні ознаки стану алкогольного сп`яніння і поруч з ним жодного автомобіля не було. При цьому поліцейські (невідомо з яких причин) зробили висновок, що це саме він вчинив вище вказане ДТП і інших доказів, які доводять протилежне, до матеріалів справи додано не було.

Тобто, на думку апелянта, в ході розгляду справи не було встановлено, а доказами не було доведено того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення передбачено ст.124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі. Вказане знайшло своє підтвердження у постанові Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі №204/8036/16-а.

Крім того, посилаючись на ст.62 Конституції України, ст. 77 КАС України, апелянт вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена з врахуванням того, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, до нього в якості доказів було надано: пояснення, відео, акт, роздруківка, копії матеріалів. Що стосується пояснень, то не зазначено які саме пояснення були додані, якщо це пояснення ОСОБА_3 , то він не бачив хто, і на якому автомобілі вчинив ДТП, а пояснення ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки вони написані працівником поліції та були спростовані в ході розгляду справи у суді, а інших свідків, які були б опитані поліцією, немає. Акт огляду на стан сп`яніння не оскаржується, однак проведення такого огляду особи яка не керувала транспортним засобом було недоцільним, а що таке «роздруківка» та «копії матеріалів» - залишається невідомим, якщо це довідка за фактом ДТП чи рапорт, то не зрозуміло чому не було зазначені саме вказані документи, крім того, між довідкою і рапортом є багато невідповідностей, а саме, у довідці зазначено, що повідомлення про ДТП надійшло 27 травня 2022 року о 21 год. 21 хв. про те що 27 травня 2022 року о 20 год. 40 хв. сталася подія, а у рапорті зазначено, що повідомлення про ДТП надійшло 27 травня 2022 року о 21 год. 54 хв. про те, що 27 травня 2022 року о 21 год. 53 хв. сталося ДТП в смт. Липова Долина вул. Лісова, 22, і яке саме авто вчинило ДТП не вказано а лише зазначено, що воно невідоме. Разом з тим, у довідці зазначено, що внаслідок проведених пошукових заходів було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив ДТП на автомобілі «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , а які розшукові заходи було здійснено, не вказано, як і не вказано, на підставі чого було зроблено висновок що саме ОСОБА_1 вчинив ДТП.

Крім того, апелянт зазначає, що в ході розгляду справи, в якості свідка, було допитано працівника поліції ОСОБА_2 , який зазначив, що їм повідомили, що ДТП вчинив ОСОБА_1 , а тому вони відразу поїхали до нього додому, проте, хто надав таку інформацію, невідомо. Потім, вказаний свідок повідомив, що будинок правопорушника вони знайшли за слідами рідини, яка витікала із автомобіля, однак вдома знайшли лише його дружину - ОСОБА_4 , при цьому, до матеріалів справи не додано відеозапису із двору ОСОБА_1 , не було відібрано пояснень ОСОБА_4 . Далі свідок повідомляє, що ОСОБА_1 вони побачили, коли останній сидів на проїзній частині поряд з місцем ДТП, однак, вказані покази зовсім не узгоджуються із відеозаписом з бодікамери, оскільки з нього чітко вбачається, що ОСОБА_1 йшов по дорозі, а коли біля нього зупинилася поліція, то першим запитання було, чому він начебто втік з місця ДТП і що його зараз відвезуть на місце події, при цьому, ОСОБА_1 взагалі не розумів про що йдеться і навіть не знав, де знаходиться його автомобіль, не говорячи про те, що він ним керував.

Крім того, як зазначає апелянт, в ході розгляду справи суддею було встановлено, що сержантом поліції ОСОБА_5 до матеріалів справи було додано диск, на який було скопійовано шість відеозаписів із нагрудної камери, однак, в порушення вимог п. 4,5 Розділу II, п.2 Розділу III «Порядку застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів» Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, відеофіксація події не була безперервна, відеозапис постійно зупинявся в ході складання адміністративних матеріалів, що в свою чергу дає підстави припускати про спотворення та зміни змісту вказаних записів. Крім того, працівники поліції зобов`язані були зазначати у протоколу про адміністративне правопорушення дані про технічний засіб, на який було здійснено фото та відео фіксацію і у разі відсутності на такі посилання, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Вказана думка знаходить своє підтвердження у постанові Касаційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року по справі №524/9716/16-а.

Також, апелянт зазначає і про те, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було забезпечено ОСОБА_1 право на правову допомогу. З відеозаписів, доданих до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння і навряд чи міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, однак, не зважаючи на зазначене, працівники поліції відбирали пояснення у останнього і часто нав`язували йому свою думку щодо вказаної події. При цьому не було роз`яснено право на правову допомогу та не було забезпечено її надання і такі дії працівників поліції призвели до порушення права на захист і не надали змоги встановити дійсні обставини справи з дотримання всієї визначеної законом процедури, що знайшло своє підтвердження у постанові Касаційного адміністративного суд від 18 лютого 2020 року по справі №524/9827/16-а.

З врахуванням вищезазначеного, апелянт вважає, що в ході розгляду справи Липоводолинський районний суд не надав належної оцінки доказам, які були надані працівника поліції, не надав оцінку чи був складений протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.254,256 КУпАП, не прийняв до уваги покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та не проаналізував його позицію, як захисника Гусак В.М., внаслідок чого постановив незаконне рішення, яке повинно бути скасовано.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маківського В.О. на підтримку поданої апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, було встановлено суддею під час ретельного дослідження усіх обставин справи та перевірки їх доказами, а саме, на підставі протоколу серії ДПР18 № 490668 від 27 травня 2022 року, результату тестування на алкоголь газоаналізатора Alkotest 6820 із використання повіреного пристрою алкотестер «Драгер», яким підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння станом на 21 год. 46 хв. 27 травня 2022 року, з показником 2,18 % проміле, рапорту помічника чергового Роменського РВП ГУНП в Сумській області ГУНП в Сумській області Науменка В.В. про те, що 27 травня 2022 року о 21 год. 54 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27 травня 2022 року о 21 год. 53 хв. за адресою: Роменський район, с. Беєве, вул. Лісова, буд. 22 сталося ДТП, невідомий автомобіль врізався в стовп електропередач, внаслідок чого стовп зламався, водій авто поїхав у невідомому напрямку, довідки за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 травня 2022 року о 20 год. 40 хв., схеми до протоколу огляду місця ДТП, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовані виявлені працівником поліції очевидні ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 та результат огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з позитивним показником 2,18 % проміле, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0114 083 22, згідно якого газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alkotest 6820», зав. № ARJL-0303, за результатами повірки відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 «Інструкція. Метрологія. Газоаналізатори. Alkotest. Методика повірки», свідоцтво чинне до 22 квітня 2023 року, фотографій пошкодженого після ДТП автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема його передньої частини автомобіля, та пошкодженої електроопори, яка перебувала на землі, письмових особистих пояснень ОСОБА_1 , в яких останній зазначав про те, що 27 травня 2022 року близько 20 год. 40 хв. в с. Беєве Роменського району Сумської області по вул. Лісова, 22 керував власним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у результаті чого скоїв ДТП, а саме зітнувся з електроопорою після чого покинув місце події, перед керування автомобілем випив 200 грам горілки, заяви ОСОБА_1 від 30 травня 2022 року, в якій останній зазначив, що внаслідок ДТП він тілесних ушкоджень не отримав, письмових пояснень свідка ОСОБА_3 про те, що він 27 травня 2022 року близько 21 год. 30 хв. рухаючи додому по вул. Лісова в с. Беєве побачив поблизу будинку № 22 збитий стовп та обірвані проводи, біля стовпа ніякого транспортного засобу не було.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і визнавати їх неналежними та недопустимими, у апеляційного суду підстави відсутні.

Крім того, суддею було враховано і відеоматеріал, долучений працівниками поліції, який, також, було переглянуто і апеляційним судом в порядку підготовки справи до розгляду.

З вказаного відеоматеріалу з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції під`їхали до особи, яка рухалась по вулиці пішки, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Поліцейські встановили анкетні дані особи, ним виявився ОСОБА_1 і після цього йому було повідомлено про надходження зі служби 102 інформації про те, що саме він безпосередньо причетний до ДТП. При цьому, ОСОБА_1 , на запитання поліцейського, підтвердив факт вживання ним алкоголю перед керуванням автомобілем марки «SKODA OCTAVIA», державний номерний знак д.н.з. НОМЕР_1 та перед вчинення ним ДТП, при цьому, заперечень своєї причетності до ДТП не висловлював. Також, з відеозапису вбачається, що на обличчі ОСОБА_1 були ушкодження, поліцейські запитували, чи потребує він допомоги, на що останній відмовився і повідомив, що йому допомога те потрібна.

Крім того, суддею було враховано і пояснення свідка ОСОБА_2 , який в судовому засіданні пояснював, що 27 травня 2022 року він разом із напарником поліцейським ОСОБА_5 здійснювали патрулювання с. Беєве на службовому поліцейському автомобілі, і невідома особа повідомила вулицю, номер будинку особи, яка була причетна до ДТП в с. Беєве, також повідомила те, що саме ОСОБА_1 збив стовп в с. Беєве. Надалі, він разом із напарником по слідам рідини, яка витікала із автомобіля, від місця ДТП приїхали приблизно один кілометр до будівлі, де мешкав ОСОБА_1 , із будинку вийшла його дружина, яка була спокійною за своїм емоційним станом, повідомивши, що її чоловік відсутній вдома. Вони їй розказали, що місцеві жителі повідомили їм про те, що її чоловік, керуючи легковим автомобілем, збив стовп в с. Беєве, на що вона відповіла що такого бути не може. На той час ОСОБА_1 дійсно на території домоволодіння не було, за згодою його дружини, ОСОБА_5 увійшов до приміщення гаражу, оглянув автомобіль, що перебував у гаражі на предмет механічних пошкоджень, він всередину гаражу не заходив, при цьому, дружина ОСОБА_1 нічого не знала про пошкодження автомобіля, який на той час перебував у гаражі, після того як побачила автомобіль вона вже почувалася схвильованою. Пізніше, вони виявили ОСОБА_1 , який сидів на проїзній частини, поряд із місцем ДТП, із подряпинами на обличчі і з його слів було зрозуміло, що він забув, що його машину з місця ДТП вже відігнали додому. Свідок вказував, що на боді-камеру проведено відеозапис того, як ОСОБА_1 визнав всі обставини, особисто розповідав, що він не впорався із керуванням, вчинив ДТП, а факт вживання алкоголю він пояснив тим, що в країні війна, він переживає за свою доньку, яка зараз проживає в м. Києві, і взагалі так у житті склалося у нього, що він сьогодні вжив алкоголь. Також, свідок зазначав, що як він, так і його напарник пропонували ОСОБА_1 отримати первинну медичну допомогу, так як у останнього були наявні подряпина на лобі, з якої проступала несвіжа, застигла кров, одежа у нього була брудна, інших явних тілесних ушкоджень у нього виявлено не було і те, що до ДТП його дружина причетна його дружина, ОСОБА_1 не повідомляв.

При цьому, на спростування доводів апелянта щодо відсутності доказів того, що ОСОБА_1 вчинив ДТП, то апеляційний суд зауважує, що саме відеоматеріалом та особистими поясненнями ОСОБА_1 зазначені обставини і підтверджуються, а посилання апелянта на те, що коли працівники поліції відбирали такі пояснення у останнього, він був у стані сильного алкогольного сп`яніння і навряд чи міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не є беззаперечними обставинами, не є беззаперечними обставинами, за яких можливо було б дійти висновку, що останній ДТП не вчиняв і суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не являється.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що посилаючись на те, що працівники поліції отримали дані про те, що саме ОСОБА_1 причетний до ДТП, однак, хто надав таку інформацію, невідомо, апелянт не надав доказів, за яких повідомлена працівникам поліції інформація вважалася б недостовірною.

При цьому, доводи апелянта про те, що огляд автомобіля ОСОБА_1 у його домоволодінні відбувався без дозволу, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається що таку згоду надала дружина останнього ОСОБА_4 .

Посилання захисника на те, що працівниками поліції при складанні відносно ОСОБА_1 адміністративного матеріалу не було роз`яснено останньому право на правову допомогу та не було забезпечено її надання, не заслуговують на увагу, оскільки вважаючи таке своє право порушеним ОСОБА_1 не був позбавлений можливості відобразити це у протоколі під час його підписання, однак, жодних зауважень з його боку, в тому числі і щодо порушення права на захист, зазначений протокол не містить.

Крім того, посилаючись в апеляційній скарзі, на постанову Касаційного адміністративного суд від 18 лютого 2020 року по справі №524/9827/16-а, захисник зазначає, що відеозапис не є належним доказом по справі.

Проте, апеляційний суд відхиляє такий довід, адже у вказані постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду визнав неналежним доказом відеозапис через те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідно до ст. 258 КУпАП винесена органом Національної поліції без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не містила посилання на технічний засіб, яким була здійснена відеофіксація, як того вимагає ч. 3 ст. 283 КУпАП. Однак, ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів апелянта про те, що суддя не прийняв до уваги покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , то апеляційний суд з позицією судді в даному випадку погоджується, за наявності того, що при цьому було враховано те, що ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_1 , а ОСОБА_6 пов`язаний з ним гарними товариськими відносинами по місцю роботи, тобто дані свідки є заінтересованими у не притягненні ОСОБА_1 до відповідальності.

Таким чином, під час апеляційного перегляду даної справи не було здобуто доказів на підтвердження доводів апелянта і підстави для висновку, що суддею суду першої інстанції вина останнього, відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доведена не була, в апеляційного суду відсутні.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута повно, всебічно об`єктивно і будь-яких порушень при цьому апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, і не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Маківського В.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.