КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/4754/22
Провадження № 33/824/2034/2022 Суддя І інстанції - Бірса О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гармаша М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 27.06.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 27.06.2022, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постановою суду встановлено, що водій ОСОБА_1 21.04.2022 о 13:10 год. керував ТЗ «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , по б-ру Перова, 23 в м. Києві, відповідно до висновку Київської міської наркологічної клініки лікарні «Соціотерапія», в стані сп`яніння, внаслідок чого порушив п. 2.9 а) ПДР України,тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Гармаш М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції неповно та не об`єктивно дослідив всі обставини справи. Просить скасувати постанову суддіДніпровського районного суду міста Києва від 27.06.2022 та закрити провадження у зв`язку відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 , своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавав. При спілкуванні із працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога. Будучи тверезим ОСОБА_1 , погодився на проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Після проходження огляду в КМНКЛ «Соціотерапія» на стан наркотичного сп`яніння, лікар-нарколог повідомив, що ОСОБА_1 може бути вільним, при цьому з результатами огляду його не ознайомив та відповідно не видав йому копію висновку.

Апелянт вказує, що з акту огляду та висновку лікаря-нарколога, вбачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено 21.04.2022 року о 13 год. 55 хв., зразки лабораторного середовища було відібрано 21.04.2022 о 15 год. 10 хв., протокол складено 21.04.2022 о 14 год. 10 хв., а сам акт огляду складено та підписано лікарем наркологом взагалі 26.04.2022 року. При цьому, сторона апелянта звертає увагу, що згідно витягу з журналу реєстрації медичних оглядів на стан сп`яніння КМНКЛ «Соціотерапія» - висновок від 26.04.2022 року №0015558, було складено через 3 дні після проведення огляду, а отримано працівниками поліції 30.04.2022 року, а самим ОСОБА_1 взагалі не отримано. Апелянт, вважає, що у зв`язку із порушеннями положень ч. 5 ст. 266 КУпАП та п. 22 Інструкції, результати огляду на стан наркотичного сп`яніння є недійсними.

Також апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, їх неодноразові пояснення, що у п. 21 Акту огляду №001558, вбачається, що лабораторно діагностика, була проведена 22.04.2022, а сам висновок було підписано лікарем-наркологом 26.04.2022 року, тобто через 3 дні, у зв`язку з чим всі данні є недостовірні, а тому тягнуть за собою неналежність та недопустимість висновку № 001558.

Крім того, апелянт зазначає, що сам протокол є неналежним та не допустимим доказом, оскільки зразки біологічного середовища були відібрано 21.04.2022 року о 15 год. 10 хв., тобто вже після складання протоколу. Сам висновок було складено лише 26.04.2022, а отримано поліцейськими 30.06.2022. Таким чином, зазначені відомості та факти свідчать, про те, що на момент складення протоколу - результатів огляду не існувало взагалі. А тому у інспекторів патрульної поліції були відсутні правові підстави для складення проколу про адміністративне правопорушення.

Також апелянт вказує, що лабораторне тестування було здійснено з допомогою ІХА, але з відповіді №254 від 06.05.2022 року наданої на адвокатський запит вбачається, що «Лабораторні дослідження біологічного середовища (сеча) на визнання наркотичного засобу або лікарської речовини (морфін, марихуана, кокаїн, амфтамін, метамфетамін, мета дон, барбітурати бензодіазепін) проводяться у клініко-діагностичній лабораторії КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» методом імунохроматичного аналізу із застосуванням медичних виробів «Швидкі тести Boson Biotech діагностики in vitro…». Цей тест надає лише попередній аналітичний результат, для отримання заключного результату, повинен бути проведений більш специфічний альтернативний хімічний метод, про те таких дій під час огляду ОСОБА_1 не проводилося, а тому, зазначений висновок є очевидно недопустимим доказом.

Також, апелянт посилається, на істотні порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУаАП та інструкції від 18.12.2018 №1026, оскільки працівники поліції під час виконання своїх службових обов`язків не здійснювали безперервну відеофіксації під час проведення огляду та не залучали свідків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Федорова Д.С. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, заслухавши пояснення лікаря Переднього В., перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а) ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№218111 від 21.04.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 21.04.2022 о 13:10 год. керував ТЗ «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , по б-ру Перова, 23 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується висновком лікаря-нарколога 001558, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України,тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 26.04.2022, згідно якого ОСОБА_1 під час огляду 21.04.2022 перебував у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння, відеозаписом нагрудної камери працівника поліції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Окрім того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, під час огляду у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я. В закладі охорони здоров`я, лікарем-наркологом, за добровільної згоди ОСОБА_1 , було проведено його огляд та відібрано зразки біологічного середовища (моча). Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи лікаря-нарколога зазначений відеозапис не містить.

Що стосується посилань захисника в апеляційній скарзі на невручення ОСОБА_1 висновку щодо результатів огляду, то вони не заслуговують на увагу, оскільки як слідує з відеозапису ОСОБА_1 було запропоновано прийти до лікарні для отримання копії висновку 26.04.2022, однак, даних про те, що ОСОБА_1 звертався до лікаря-нарколога, для отримання такого висновку і його не було видано останньому, матеріали справи не містять.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції в якості свідка був допитаний ОСОБА_2 - лікар-нарколог, який здійснював огляд ОСОБА_1 , та який показав, що при огляді у ОСОБА_1 були виявлені клінічні ознаки сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів, які були зафіксовані у пунктах 10-14 Акта № 005652. На підставі виявлених при огляді ознак сп`яніння, які відповідали клінічним ознакам, зазначеним у МКХ -10 та у пункті 4 розділу 1 Інструкції, ОСОБА_1 було встановлено діагноз: "Стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів", про що вказано у п. 20 Акту.

Після встановленого діагнозу, для уточнення наявної речовини, що здатна спричинити такий стан у ОСОБА_1 було відібрано зразок біологічного середовища (сечі), який було передано до лабораторії, після чого ОСОБА_1 було роз`яснено, що копію висновку з результатами огляду він зможе отримати після проведення лабораторного дослідження 26.04.2022.

В подальшому, після проведення лабораторного дослідження зразку біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 такі результати дослідження були передані лікарю на наступне чергування. Тому, 26.04.2022 і був заповнений висновок щодо результатів медичного огляду та відповідно до п. 15 розділу III Інструкції за результатами огляду та тесту зроблений заключний діагноз, який внесено до акту огляду, зокрема, п.п. 21 -25.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_1 підтвердив, що такий огляд лікарем здійснювався, йому міряли пульс, тиск та дійсно лікарем було повідомлено, що копію висновку з результатами огляду він зможе забрати після проведення лабораторного дослідження 26.04.2022, однак наполягав на тому, що одразу після огляду лікар вказав про те, що він тверезий, так як ознак наркотичного сп`яніння не має.

На вказане лікар-нарколог ОСОБА_2 зазначив, що під час огляду ОСОБА_1 мав клінічні ознаки наркотичного сп`яніння, на підставі яких йому було встановлено діагноз: "Стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів", який одразу був внесений у п. 20 Акту, а саме: поведінка була напружена, настрій нестійкий, загальмований, пульс 112 уд/хв., що відповідало тахікардії., артеріальний тиск 152/94 мм.рт.ст., що вказувало на гіпертензію, реакція на світло млява, міміка звичайна, поза Ромберга нестійка, з похитуванням, що було зафіксовано в присутності особи в Акті медичного огляду.

А його (лікаря) запитання до працівників поліції: "Навіщо ви його сюди привезли?" було жартівливим та під цим запитанням малось на увазі, навіщо працівники поліції додали роботи лікарю, доставивши чергового водій на огляд. Лікар вказав, що поставлене у такий спосіб запитання працівникам поліції жодним чином не могло та не свідчило про те, що ОСОБА_1 на момент огляду був тверезий. Крім того, лікар роз`яснив, що лабораторне дослідження сечі лише підтвердило встановлений ним за результатами огляду висновок, та уточнило наявність в біологічному середовищі (сечі) існування речовини впливу (маріхуана). Цього було достатньо для заповнення у висновку п. 10 про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. І для підтвердження такого діагнозу вже не потребувалось проведення будь - яких інших досліджень.

З урахуванням наведеного, посилання захисника на те, що акт огляду було складено через три дні після самого огляду та відібрання зразків біологічного середовища у ОСОБА_1 , яке здійснювалось 21.04.2022, є неспроможними, оскільки акт було складено в процесі проведення огляду, дослідження зразку біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 проводилось шляхом лабораторного дослідження, саме тому, після отримання результатів якого - 26.04.2022 лікарем-наркологом і був зроблений заключний діагноз, який згідно із п. 15 розділу III Інструкції внесено до Акту огляду та відповідно 26.04.2022 і заповнений висновок щодо результатів медичного огляду. Не впливає на правильність встановленого в ході огляду лікарем-наркологом діагнозу та висновку, щодо перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів і посилання в п. 21 Акту на дату проведення лабораторних тестів - 22.04.2022, оскільки дане лабораторне дослідження лише підтвердило такий висновок лікаря-нарколога. Таким чином, підстав ставити під сумнів, як порядок огляду ОСОБА_1 , так і правильність встановленого лікарем-наркологом діагнозу, зробленого за результатами огляду та заключного діагнозу зробленого за результатами огляду та тесту, не має, з огляду на що, твердження захисника про необхідність проведення інших альтернативних методів дослідження є необґрунтованими.

Що стосується посилань захисника на відсутність у працівника поліції правових підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до отримання працівниками поліції висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то вони є безпідставними.

Так, відповідно до п.п.8,9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому виписується направлення (Додаток 1 до цієї Інструкції), в якому серед інших даних, вказується серія та номер протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, всупереч доводам захисника, працівниками поліції з дотриманням вимог закону, в ході доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду у лікаря-нарколога було розпочато складання протоколу про адміністративне правопорушення, з зазначенням у ньому ознак сп`яніння, які були виявлені у останнього під його час зупинки. Крім того, як слідує з відеозапису зазначений протокол працівниками поліції був складений, вручений та оголошений ОСОБА_1 вже після огляду та встановленого за його результатами діагнозу лікаря-нарколога.

Щодо складання одного з додатків до протоколу, а саме, висновку щодо результатів медичного огляду - 26.04.2022, то цей факт не спростовує встановленого висновку та діагнозу наведеного в п.20 Атку, а саме перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів, зробленого 21.04.2022 за результатами огляду ОСОБА_1 , ще до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника про порушення працівниками поліції положень ч. 2 ст. 266 КУпАП та інструкції від 18.12.2018 №1026 щодо безперервної відео фіксації під час проведення огляду, оскільки долучений до протоколу відеозапис має чітку і логічну послідовність подій, що мали місце після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 його спілкування з працівниками поліції, повідомлення останнього про наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція пройти огляд у лікаря нарколога, слідування до медичного закладу, та безпосередньо, здійснення медичного огляду, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу ст. 130 КУпАП в тому числі і відібрання зразків біологічного середовища ОСОБА_1 (сечі), а те, що під час огляду камера працівника поліції не весь час була направлена безпосередньо на ОСОБА_1 , не може свідчити про порушення працівниками поліції положень ч. 2 ст. 266 КУпАП та інструкції від 18.12.2018 №1026.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що під час огляду працівниками поліції не було залучено свідків, то такі доводи є неспроможними з огляду на положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП, якою прямо передбачено, що огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису і лише вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Крім того, під час апеляційного розгляду скарги, також було досліджено зазначений вище відеозапис, достовірність інформації на якому ОСОБА_1 не оспорювалась.

Відтак, неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 27.06.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Гармаша М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 27.06.2022, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал