Справа №705/3464/22
3/705/2265/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2022 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Україна»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.08.2022 о 02 год. 34 хв. в м. Умань на перехресті вул. Велика Фонтанна Шевченка керував автомобілем LEXUS NX 300Н д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, та від проходження встановленого законом порядку огляду для визначення ступеню алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Він же 31.08.2022 о 00 год. 20 хв., перебуваючи у нетверезому стані за адресою: м. Умань, вул. В.Фонтанна, 37 в готелі «Ломо» виражався нецензурною лайкою, погрожував, кидався в бійку, намагався знищити майно готелю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Він же 09.10.2022 о 18 год. 50 хв. за адресою: м. Умань, вул. Київська, 12А в готелі «Софіївський» висловлювався нецензурною лайкою, кидався в бійку, погрожував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні 16.11.2022 ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (щодо подій у готелі «Ломо), не визнав та вказав, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував, оскільки взагалі спиртні напої не вживає, протоколи складені неправильно, обставини, вказані у протоколах, не відповідають фактичним обставинам справи. Його спровокували, матеріали сфальсифікували. До офіціантів він не чіплявся, усі пояснення свідків заперечує, протокол медичного огляду не пам`ятає.

У судові засідання 21.11.2022 та 25.11.2022 ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси представляв захисник Непокульчицький В.С.

У судовому засіданні 25.11.2022 захисник Непокульчицький В.С. підтримав раніше подані клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 , свідків, чиї пояснення містяться у матеріалах справ, а також клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП (справа № 705/3465/22) для доопрацювання.

У задоволенні вказаних клопотань було відмовлено, оскільки свідок ОСОБА_2 викликався, проте не з`явився у судове засідання; свідок ОСОБА_3 викликався у судове засідання, однак не з`явився, проте у матеріалах справи наявні його, а також інших свідків письмові пояснення. Підстав для повернення матеріалів справи № 705/3465/22 щодо ОСОБА_1 не встановлено.

Захисник Непокульчицький В.С. у судовому засіданні 25.11.2022 вказав, що ОСОБА_1 не визнає вину у вчиненні зазначених трьох адміністративних правопорушень, оскільки останній не керував транспортним засобом, що підтверджується матеріалами справи, надані відеозаписи не є цілісними, складаються з окремих моментів. Крім того, порушено процедуру складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не було запропоновано спочатку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, а потім у медичній установі. Після огляду у лікаря протокол був оголошений, коли ОСОБА_1 перебував без свідомості і не розумів нічого. Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП щодо подій у готелі «Софіївський» не відповідає фактичним обставинам справи. Просив про закриття провадження у справі про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 173 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративних правопорушень.

Вислухавши думку ОСОБА_1 , адвоката Непокульчицького В.С., дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до висновку КНП «Уманська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1495/137, складеному о 03.00 год. 31.08.2022, ОСОБА_1 своїми діями відмовився від проходження обстеження.

Т. в.о. поліцейського ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Бабієм О.О. протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 158730 від 31.08.2022 складений саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 158730 від 31.08.2022 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Як убачається із вказаного протоколу, ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та дачі письмових пояснень.

Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, йому були роз`яснені.

У судовому засіданні було переглянуто відеозапис з місця вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що міститься на DVD-диску, долученому до матеріалів адміністративної справи, з якого вбачається, що з вулиці Шевченка на вулицю Велика Фонтанна м. Умань повернув автомобіль LEXUS, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , автомобіль зупинився, і коли ОСОБА_1 побачив поліцейський автомобіль, то він пересів на пасажирське сидіння, вдаючи, що не він керував транспортним засобом. При цьому суд вважає, що під час спілкування із ОСОБА_1 у працівників поліції були підстави вважати, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, що зумовило вимогу пройти огляд на стан такого сп`яніння. Крім того, суд також зазначає, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, на що останній відмовився, що спростовує твердження захисника. Також на відеозаписі відсутні будь-які інші особи, які перебували в автомобілі ОСОБА_1 чи поруч з ним, які б могли керувати зазначеним транспортним засобом, а не ОСОБА_1 .

Невизнавальні пояснення адвоката та самої особи, яка притягається до відповідальності, суд оцінює як такі, що дані з метою уникнення можливої відповідальності в разі доведення вини у вчиненому, адже санкція статті передбачає безальтернативно суворе покарання. Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обрану категоричну невизнавальну позицію ОСОБА_1 суд оцінює як обраний спосіб самозахисту, який є виключно голослівним, оскільки жодним доказом не спростовано встановлених обставин, та свідчить про намагання у такий спосіб уникнути відповідальності. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор, який оформлював протокол, має упереджене ставлення щодо ОСОБА_1 при складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, або що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи помилки при встановленні обставин справи, або що він зацікавлений у результатах розгляду справи. Отже, підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

Таким чином, на підставі досліджених у справі письмових доказів, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та його вину у вчиненому повністю доведено.

Щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Фабулою ст. 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що призвели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ст. 1 Закон України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення"» від 22.09.2005 № 2899-IV).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 514784 від 31.08.2022 ОСОБА_1 31.08.2022 о 00 год. 20 хв., перебуваючи у нетверезому стані за адресою: м. Умань, вул. В.Фонтанна, 37 в готелі «Ломо» виражався нецензурною лайкою, погрожував, кидався в бійку, намагався знищити майно готелю.

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 514788 від 09.10.2022 ОСОБА_1 09.10.2002 о 18 год. 50 хв. за адресою: м. Умань, вул. Київська,12А в готелі «Софіївський» висловлювався нецензурною лайкою, кидався в бійку, погрожував.

У судовому засіданні переглянуті відеозаписи, які додані до протоколів та з яких убачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння в громадському місці, під час спілкування, у тому числі з працівниками поліції, висловлювався нецензурною лайкою, йому неодноразово робилися зауваження за нецензурну лайку та попереджено, що за порушення громадського порядку, а саме нецензурну лайку в громадському місці передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП, на що останній агресивно відреагував та обізвав працівників поліції нецензурною лайкою. Також на відеозаписах присутні особи, які вказують на те, що ОСОБА_1 вчиняв дії, що підпадають під ознаки дрібного хуліганства.

Твердження ОСОБА_1 та захисника Непокульчицького В.С. про те, що ОСОБА_1 не порушував громадський порядок спростовуються переглянутими в судовому засіданні відеозаписами, а тому суд розцінює їх такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинені правопорушення, оскільки з переглянутих відеозаписів чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловлюється нецензурною лайкою, на неодноразову вимогу працівників поліції припинити неправомірні дії не реагував, а навпаки висловлювався в бік працівників поліції нецензурною лайкою.

На підтвердження вчинення неправомірних дій з боку ОСОБА_1 в готелі «Ломо» до матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в готелі «Софіївський» - письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яким у суду немає підстав не довіряти, тим більше їхні твердження також узгоджуються із відеозаписами, що переглянуті у судовому засіданні, а також з іншими матеріалами справи, зокрема з протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), в яких ОСОБА_3 (щодо подій у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та ОСОБА_6 (щодо подій у готелі «Софіївський») попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання.

За таких обставин дії ОСОБА_1 в обох випадках правильно кваліфіковані за ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази у справі в їх сукупності, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КпАП України, є повністю доведеною.

Суддя вважає, що вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення від 31.08.2022 серії ААБ № 158730, від 31.08.2022 серії ВАВ№ 514784 та від 09.10.2022 серії ВАВ № 514788, в яких викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; висновком КНП «Уманська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1495/137 від 31.08.2022; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.08.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 31.08.2022; протоколом № 579 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 31.08.2022, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09.10.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 09.10.2022; відеозаписами подій, що мали місце 31.08.2022 та 09.10.2022, які містяться на DVD-дисках, доданих до матеріалів справи.

Таким чином, відповідно до ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов переконання, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, параграф 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст. ст. 36, 247, 251, 256, 283-285, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотирьохсот дев`яноста шести) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Єщенко