ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Кузьменко Н.Л., з секретарем Чебановою С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, паспорт гр. України зразка 1994 року (серії НОМЕР_1 від 11.02.2000 року), не працевлаштованої, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №126289 від 18.09.2022 року вбачається, що 18.09.2022 року о 15:00 годин за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в бік мати, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
За даним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщений шляхом направлення смс-повістки на контактний номер телефону, вказаний в протоколі. Крім того, відповідна інформація була розміщена на офіційному веб сайті Малиновського районного суду м. Одеси. Клопотань про відкладення судового засідання не надходило.
Протокол складений відносно ОСОБА_1 містить підпис останнього, зокрема в графі з інформацією, що розгляд справи відбудеться у Малиновському районному суді м. Одеси, з чим особа ознайомлена.
Таким чином, ОСОБА_1 було достовірно відомо, що розгляд справи відбуватиметься у Малиновському районному суді м. Одеси.
За таких обставин суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_1 свідчить про умисне ухилення від явки до суду та відсутність бажання особисто приймати участь в розгляді справ, тому суд вважає, що з метою розгляду справи у розумні строки, її необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, вислухавши пояснення учасників судового провадження та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного.
За ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Так, згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Аналізуючи надані докази, насамперед заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 від 18.09.2022 року та письмові пояснення самого ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , які виразились у висловлюванні в сторону потерпілої нецензурною лайкою, образами, могли спричинити потерпілій емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та як наслідок побоювання за свою безпеку.
Поряд з цим, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обставини адміністративного правопорушення та кваліфікацію своїх дій, не оспорює.
Вина ОСОБА_1 , підтверджується документами доказами зібраними в порядку ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №126289 від 18.09.2022 року, витягом з повідомлення на лінію «102», заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , та іншими матеріалами справи, які надані суду.
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Документів про наявність у ОСОБА_1 , пільг щодо звільнення сплати судового збору матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9-11, 173-2, 221, 252, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яноста шести) гривень 20 (двадцяти) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом встановленого законом строку з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко