Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження № 3/523/9053/22
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

"30" грудня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали УПП в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпроАП),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.1«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), не маючи посвідчення про право керування транспортними засобами, о 17 годині 50 хвилин 07 листопада 2022 року керував автомобілем «Toyota», н/з НОМЕР_1 , біля буд.№139а, по вул. Лиманна, в м. Одесі.

При складенні 07 листопада 2022 року протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 письмових заперечень не мав. Про час і місце судового засідання був сповіщений шляхом направлення судової повістки, в судове засідання не прибув, про поважність причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Оскільки, в силу положень ст.268 КУпроАП, при розгляді даної категорії справ присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, то суддя вважає можливим вирішити справу у відсутність ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене суддя дійшов наступного.

З об`єктивної та суб`єктивної сторін склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпроАП, встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, а також передбачає наявність умисної форми вини, тобто особа є обізнаною із відсутністю такого права та всупереч цьому, свідомо керує транспортним засобом.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпроАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Як вбачається з долученого до протоколу відеозапису с нагрудної камери інспектора поліції Куцак М.О. підтверджує обізнаність у відсутності права керування транспортним засобом, усвідомлений про наявність трьох адміністративних стягнень відносно нього за аналогічне правопорушення та підтверджує факт керування автомобілем і в даному випадку.

За таких обставин суддя вважає, що інспектор патрульної поліції в протоколі серії ААД №092218 від 07 листопада 2022 року обґрунтовано дійшов висновку, який відповідає фактичним обставинам справи, про порушення ОСОБА_1 вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух», та п.2.1«а» ПДР у зв`язку з чим, є правильною кваліфікація скоєного ним діяння за ч.2 ст.126 КУпроАП.

При визначенні міри адміністративного стягнення суддя враховує характер скоєного правопорушення, особу порушника, у зв`язку з чим вважає можливим накласти на ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією зазначеної статті, тобто накладення штрафу із обов`язком сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.3 ст.126 КУпроАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпроАП, стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто стягнути з цієї особи в доход держави 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Деркачов