Справа № 461/2922/22 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1322/22 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Марчука А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Марчука А.М. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, ОСОБА_1 12 червня 2022 року о 22 год. 38 хв. у м. Львові, на перехресті пл. Галицька вул. Князя Романа, керував транспортним засобом Yamaha MT09, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

На постанову судді захисник Марчук М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що про можливу відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, передбачену ст. 130 КУпАП, - у виді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами поліцейська ОСОБА_2 в присутності свідків та під відеозапис до початку і завершення складання протоколу ОСОБА_1 не повідомила і не роз`яснила, як і не повідомила та не роз`яснила його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Звертає увагу, що про адміністративну відповідальність у виді штрафу у розмірі 17000 грн та позбавлення права керувати транспортними засобами ОСОБА_1 було повідомлено лише після того, як свідки написали пояснення.

Вказує, що ОСОБА_1 після таких роз`яснень погодився пройти огляд на місці зупинки, щоб не їхати у медзаклад, проте поліцейські йому роз`яснили, що у випадку огляду на стан наркотичного сп`яніння, такий проводиться у медичному закладі.

Стверджує, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом. При цьому вказує, на відміну від вимоги, на пропозицію поліцейського водій не має обв`язку, передбаченого п.2.5 ПДР, проходити медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Зазначає, що поліцейськими не оформлялося направлення на огляд до медичного закладу, як це передбачено Інструкцією № 1452/735.

Вважає, що поліцейські були зобов`язані роз`яснити, що протокол буде складено за ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Не погоджується з рішенням суду про те, що скасування Франківським районним судом м. Львова постанови серії БАБ № 715543 від 12.06.2022 щодо ОСОБА_1 , не стосується справи.

Також, на думку апелянта, суд безпідставно відкинув як доказ узагальнення практики Галицького районного суду м. Львова у справах даної категорії.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Марчука А.М. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 12 червня 2022 року серії ААД № 234335, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків. У поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що не має часу (а.с.1);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно до яких 12.06.2022 близько 22.55 год у м. Львові на пл. Міцкевича, 1 вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, де водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції поїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Водієві було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду (а.с. 3,4). Окрім цього, свідок ОСОБА_5 підтвердив свої письмові пояснення під час допиту у суді першої інстанції. Зокрема зазначив, що, на його погляд, у ОСОБА_1 були ознаки сп`яніння, а саме розгублений та «мутний» погляд;

долученим до матеріалів справи відеозаписом події від 12 червня 2022 року (а.с.2);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 715543 від 12.06.2022, згідно з якою ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП та на нього було накладене адміністративне стягнення в розмірі 340 грн (а.с.5).

Окрім цього у суді першої інстанції у якості свідків було допитано працівників патрульної поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Командир 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Лошатин А.Т. у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що він особисто бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом. ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність (запропоновано) пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився. При цьому свідок зазначив, що у його розумінні слова «вимога» та «пропозиція» є тотожними.

Інспектор патрульної поліції Пилипа Н.Є. у суді першої інстанції пояснила, що була присутня під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 . Підтвердила, що усі дані наведені у протоколі відповідають фактичним обставинам справи. Також, вказаний свідок зазначила, що ОСОБА_1 пред`являли вимогу пройти огляд на стан сп`яніння. Разом з тим, така вимога, на її думку, не повинна обов`язково містити саме це слово «вимога», у відповідному зверненні до особи. ОСОБА_1 було зрозуміло, що від нього вимагають або з чим до нього звертається поліцейський.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я, згідно з п.12 розділу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

При цьому апеляційний суд відкидає твердження захисника, що причиною відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стало те, що працівники поліції не вимагали від нього пройти такий огляд, а лише запропонували.

Як правильно зазначив суддя у постанові, наявність у Правилах дорожнього руху положень, які зобов`язують учасників цього руху знати правила та неухильно їх дотримуватись, в сукупності з тим фактом, що ці ж Правила містять положення про обов`язок проходження огляду у ситуації яка мала місце у цій справі, свідчать про те, що ОСОБА_1 повинен був розуміти, як його дії співвідносяться з наведеними положеннями ПДР.

Чинним законодавством не встановлено у якій саме формі повинна бути висловлена вимога працівника поліції про проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 2 Розділу IV «Взаємодія поліції із громадськістю та іншими державними органами» Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, саме у ввічливій та переконливій формі.

Як вбачається з наявного відеозапису у матеріалах справи, працівники поліції повідомляли ОСОБА_1 про те, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння, неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 підстави для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а також те, що у випадку відмови від проходження огляду щодо нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, проте ОСОБА_1 відмовився з тих мотивів, що у нього немає часу.

Стаття 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У свою чергу, згідно з п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до п. 1.9 цих же Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Матеріалами справи, а саме відеозаписом та письмовими поясненнями свідків, підтверджується той факт, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що не заперечує і сам ОСОБА_1 . При цьому, чинним законодавством не встановлено обов`язку працівників поліції роз`яснювати особам, щодо яких існують підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке стягнення їм загрожує у випадку визнання їх винними у вчиненні адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим неспроможними є доводи захисника про те, що однією з підстав для скасування постанови є те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 вид та розмір стягнення за інкриміноване правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає безпідставними та розцінює, як форму захисту, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_8 перебував за кермом мотоцикла під час спілкування з поліцейськими, які зупинили його, оскільки він не виконав вимогу дорожнього знаку 5.36 «Пішохідна зона» з додатковою табличкою «Дні тижня». При цьому апеляційний суд звертає увагу, що жодних застережень про те, що він не керував транспортним засобом, в ході розмови з поліцейськими ОСОБА_1 не висловлював.

Крім цього, за вказані порушення ПДР щодо ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 715543 від 12.06.2022, за ч.1 ст. 126 КУпАП та на нього було накладене адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом після складання протоколу, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд оцінює критично, адже вказаний факт жодним чином не впливає на обсяг вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Покликання апелянта на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначений документ не складався у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Фабула, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 234335 від 12.06.2022, відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Марчука Антона Михайловича - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах