Провадження № 3/344/7104/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Хоростіль Р.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 29 листопада 2022 року о 09год. 16хв. по вул. Медична, 17 в м. Івано-Франківськ ОСОБА_1 , будучи пасажиром транспортного засобу БОГДАН А-701.32 номерний знак НОМЕР_2 , не тримався за поручень, внаслідок чого здійснив падіння, в результат чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 5.2а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце її розгляду, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подав.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 відомо про те, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу серії ААБ № 289939 від 29 листопада 2022 року про ознайомлення з місцем розгляду справи.

Так, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Дослідивши матеріали справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 5.2а, відповідно до якого пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні сидіти або стояти (якщо це передбачено конструкцією транспортного засобу) в призначених для цього місцях, тримаючись за поручень або інше пристосування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення працівником поліції до протоколу додано схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 та відеозапис.

Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , 29 листопада 2022 року він працював на автобусі БОГДАН номерний знак НОМЕР_2 та близько 09год. 15год. здійснював посадку-висадку пасажирів на зупинці по вул. Медична, 17 «Онкодиспансер». Він зачинив двері, однак не рушив, бо на проїзній частині побачив чоловіка який переходив перед автобусом дорогу та показував рукою зачекати. Зайшовши у автобус через передні двері чоловік, незважаючи на наявність вільних місць, попрямував до середини салону автобуса. В цей час ОСОБА_2 згідно графіку почав рух, почув удар в салоні та побачив даного пасажира в лежачому положенні біля середніх дверей з пораненою головою та розбите скло біля середніх дверей, далі діяв згідно інструкції, зателефонував диспетчеру, викликав швидку допомогу та поліцію.

В той же час на долученому до матеріалів відеозаписі зафіксовано складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, в якості свідків жодних осіб (пасажирів автобуса) в протоколі не зазначено, не допитано, їх пояснень не долучено, будь-яких належних доказів того, що ОСОБА_1 порушив зазначені вище вимоги Правил дорожнього руху України, що в свою чергу призвело до дорожньо-транспортної пригоди, до протоколу не подано, а письмових пояснень ОСОБА_2 не достатньо для визнання ОСОБА_1 винним.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Отже, встановлюючи відповідно до ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Роман ХОРОСТІЛЬ