ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/363/22Головуючий у 1-й інстанції Гудкова Ю.Г.
Провадження № 33/817/621/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 р. cуддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - адвоката Микулича І. В. апеляційну скаргу на постанову Монастириського районного суду Тернопільської обл. від 26 жовтня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Микулич І. В. просить постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову місцевого суду незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На переконання апелянта, місцевий суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови.

Вважає, що висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушень з підстав порушення ним вимог п. 12.1., 2.3 (б) ПДР України є необґрунтованого.

Зазначає, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди, додана до протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам п. п. 4, 5, 6, 11 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, №1395 та додатку 8 до неї, зокрема, у ній відсутні підписи учасників ДТП, що в свою чергу свідчить про те, що із даною схемою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не ознайомлені.

Окрім цього, захисник посилається на те, що 29.09.2022 Монастириським районним судом Тернопільської області розглянуто матеріали про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП та встановлено, що ОСОБА_2 виїхав із другорядної дороги, не переконавшись у безпечній дорожній обстановці. Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає, що працівники поліції при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення не дотримались вимог законодавства, оскільки дата та час наданого відеозапису з їх нагрудної відеокамери не відповідає даті та часу зупинки транспортного засобу, проходження огляду, складанню протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, а також не дотримано процедури медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому докази вини ОСОБА_1 є неналежними та недопустимими.

Вказує, що працівники поліції не наводили ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що чітко проглядається із долучених до матеріалів справи відеозаписів, а тому у працівників поліції були відсутні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд, що, на переконання захисника, свідчить про недотримання поліцейськими приписів ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Одним із доводів апеляційної скарги слугує те, що лікарем комунального некомерційного підприємства «Монастириська міська лікарня» Монастириської міської ради ОСОБА_3 не дотримано методики проведення медичного огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу Алконт 01СУ, що, у свою чергу, вказує на недопустимість висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції №5 від 09.09.2022 року як доказу.

Зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 був складений о 17:50 год. 09.09.2022, однак час обстеження не зафіксовано у п. 18 Акта, повторного обстеження через 20 хвилин не проводилось, у п. 4 акта медичного огляду не вказано точного часу направлення на огляд останнього.

З огляду на викладене вважає, що акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5, складений лікарем КНП «Монастириська міська лікарня» Монастириської міської ради ОСОБА_3 о 18:00 год 09.09.2022 про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння і є недійсним доказом, оскільки проведений та здобутий з порушенням вимог Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, а тому до уваги не може прийматися.

Звертає увагу суду, що долучений до протоколу №498496 відеозапис не є безперервним та складається з чотирьох частин, що свідчить про те, що він змінювався особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією №100, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу.

На відеозаписі не вбачається присутність лікаря ОСОБА_3 . Невідомий медичний працівник розпаковує та налаштовує роботу технічного засобу Алконт 01СУ. ОСОБА_1 перед продуванням спецприладу ніхто не оглядав та не опитував на вживання спиртовмісних препаратів та чи він курив перед обстеженням, що вказує на пряме порушення Методики та Формуляра. Після продування ОСОБА_1 газоаналізатора результат показав 0,2% (точний час: 17:52 хв 06 секунд) однак цей результат із незрозумілих причин не був внесений до акта. Після цього невідомий медичний працівник вже разом з лікарем знову провітрює трубку над вентилятором, а ОСОБА_1 вдруге робить продування в трубку технічного засобу Алконт 01СУ, результат - 1,6% проміле (точний час: 17:54 хв. 32 сек.). Час огляду на відеозаписі та у акті медичного огляду, висновку про результат медичного огляду та у журналі реєстрації різниться в часі і становить 2 хв., тоді як у акті медичного огляду №5 результат вказано 1,5%. Також зазначає, що працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 із протоколом №498496 до моменту складання лікарем акта медичного огляду №5, що є грубим порушенням чинного законодавства.

Зазначає, що матеріали справи не містять прямих, безспірних, безсумнівних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 09.09.2022 о 17 год. 23 хв. по вул. С. Стрільців, 24 м. Монастириська керував транспортним засобом Volkswagen Passat, н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, тобто доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не здобуто.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника Микулича І. В., який просив розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, ознайомившись з матеріалами справи та доводами апеляційної скарги, прихожу до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 09.09.2022 о 17 год. 23 хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Монастириська по вул. Січових Стрільців, 24 Чортківського району Тернопільської області, не обравши безпечної швидкості руху, не оцінивши дорожньої обстановки, будучи неуважним, допустив зіткнення із скутером Spark, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п. п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху.

Також ОСОБА_1 09.09.2022 о 17 год. 23 хв. в м. Монастириська по вул. Січових Стрільців, 24 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (невиразна мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Медичне освідчення проводилось у медичному закладі за допомогою спецприладу «Алконт 01СУ». Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Склад зазначених адміністративних правопорушень, вчинених гр. ОСОБА_1 , зафіксований двома різними протоколами про адміністративне правопорушення, за якими сформовано адміністративні справи за наступними номерами: 603/363/22 (провадження № 3/603/202/2022); 603/364/22 (провадження № 3/603/203/2022).

Враховуючи те, що справи одночасно розглядаються одним і тим же органом та керуючись ст. 36 КУпАП суд визнав необхідним об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення 603/363/22 зі справою про адміністративне правопорушення 603/364/22 присвоївши єдиний номер 603/363/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Як вбачається з електронного рапорту ЄО №1251 від 09 вересня 2022 року, о 17 год. 23 хв. надійшло повідомлення поліцейського СПД №1 м. Монастириська, про те, що в м. Монастириська по вул. Січових Стрільців трапилась ДТП без потерпілих за участю Фольксваген Пасат, д. н. з. НОМЕР_1 , та скутера Спарк.

Виїздом на місце події було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Пасат, д. н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, був неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не оцінив дорожньої обстановки і вчинив ДТП з матеріальними збитками, а саме допустив зіткнення із скутером марки Спарк, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

На ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Враховую, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Вищезазначені обставини підтверджуються і долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

В судовому засіданні місцевого суду були належним чином досліджені наявні в матеріалах справи докази, яким суд надав вірної оцінки, допитано потерпілого та інспектора поліції, у зв`язку з чим місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема: протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498497 від 09.09.2022 та серії ДПР18 №498496 від 09.09.2022; схема місця ДТП, що мала місце 09.09.2022; фотознімки транспортних засобів; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5; відеозапис, здійснений за допомогою нагрудної камери поліцейського, що міститься на DVD компакт-диску, долученому до справи про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано хід подій.

Так, висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України, доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Стосовно доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, вони є безпідставними з огляду на наступне.

Порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В ході спілкування з працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тобто ті, які зазначені у п. 3 Інструкції.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівники поліції не наводили ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , не беруться до уваги з огляду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння (нечітка мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини) вказані.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу ОСОБА_1 проводився у медичному закладі на технічному приладі - газоаналізаторі «Алконт 01СУ», на табло якого висвітився показник 1.6% (проміле)

Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498496 від 09 вересня 2022 р.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення всупереч доводам апелянта відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.

Згідно письмових пояснень, викладених у графі Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - вино 100 грам, після чого їхав даним авто, вини не визнаю.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5, складеного лікарем КНП Монастириська міська лікарня Монастириської міської ради ОСОБА_3 09 вересня 2022 року о 18 год. 00 хв., ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Даний висновок був складений уповноваженою особою на підставі пройденого останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що не суперечить вимогам Інструкції.

Доводи сторони захисту про недопустимість вищенаведеного медичного висновку є неспроможними.

ОСОБА_1 в разі незгоди із проведеним щодо нього медичним оглядом не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Між тим, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №5 від 09.09.2022 не був оскаржений ОСОБА_1 , з даним висновком його було ознайомлено, будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні із результатами огляду ОСОБА_1 не зазначив, що підтверджується його особистим підписом.

Відповідно, суд першої інстанції обґрунтовано послався в постанові на цей висновок як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини, які були належним чином встановлені в місцевому суді під час розгляду справи, підтверджуються і долученими до матеріалів справи відеозаписами та показаннями допитаної в якості свідка лікара ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, за результатом якого у нього було виявлено 1.6% (проміле).

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно від зупинки транспортного засобу до закінчення складення працівниками поліції протоколу, та те, що вказані дата та час вчинення адміністративного правопорушення не співпадають із відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а технічна неточність у даті та часі суттєво не впливає та ніяким чином не викривляє обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, тому підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису немає.

Наведені вище докази свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я проведений у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, і підстав ставити під сумнів висновок за результатами такого огляду не вбачається.

Твердження апелянта, що в порушення вимог чинного законодавства до матеріалів адміністративної справи не долучено письмового направлення, як це передбачає інструкція №1452/735 (Додаток №1), не є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки, як вбачається із медичного висновку №5, особу направлено на огляд о 17 год. 40 хв. інспектором РПП №1 СПД м. Монастириська Предком П. Г. Дані обставини додатково підтверджують копією журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що міститься в матеріалах справи.

Також апеляційний суд погоджується з викладеним в постанові суду першої інстанції твердженням про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки воно відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Пунктом 2.3. (б) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. п. 2.3 (б), 12.1. Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу судом першої інстанції.

Також суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що схема місця ДТП не містить підпису ОСОБА_1 , оскільки, як зазначив суддя місцевого суду, схема підписана обома учасниками ДТП та не містить зауважень щодо її змісту. З такими висновками погоджується і суддя апеляційного суду.

Відтак доводи апеляційної скарги захисника про незаконність постанови є необґрунтованими, оскільки факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним ДТП підтверджені належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції та спростовані під час судового розгляду.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених в тому числі ст. 130 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону, суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, останній зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 33 35 КУпАП, враховані вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більше серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин постанова судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2022 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Микулича І. В. - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Микулича І. В. залишити без задоволення, а постанову судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба