Справа № 694/473/22
Провадження № 3-зв/710/3/22
ПОСТАНОВА

17.05.2022 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Симоненко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Дар`ї Ігорівни,

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Дар`ї Ігорівни перебуває справа № 694/473/22 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

21.04.2022 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І.. Заява про відвід судді мотивована тим, що суддею розглянута цивільна справа за № 694/452/18 та прийнято незаконне рішення, а саме зловживаючи цивільною справою умисно допустила службову недбалість 01.11.2018 року під час дослідження письмових доказів та винесення незаконного рішення, що привело до порушення прав людини , що порочить звання судді, про що була подана скарга до Вищої ради правосуддя.

19.04.2021 року суддею Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. було винесено заочне рішення ( неправомірне) у цивільній справі № 694/1641/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи державний нотаріус Катеринопільської нотаріальної контори Вечірко Н.В., Звенигородська державна нотаріальна контора Черкаської області про визнання договору дарування недійсним, відмовлено. В ухвалі про відкриття провадження у вказаній справі чітко зазначено, що відповідач у разі не визнання позову надати відзив на позов та докази якими він обгрунтовується, у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Так як відповідачем не надано у встановлений строк відзиву без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суддя у справі № 694/1641/20 зловживаючи своєю посадою, умисно не досліджувала письмові докази, а саме письмову відповідь з Черкаської обласної державної адміністрації , служби у справах дітей від 18.01.2021 року за № 01-26 Т-107, яка була зазначена у клопотанні про долучення доказів до вказаної справи, яке було подано до Звенигородського районного суду Черкаської області, датоване 19.04.2021 року, та будучи обізнаною, свідомо порушила ч.8 ст. 178 ЦПК України.

31.03.2022 року суддею Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. винесено неправосудну постанову у справі № 694/2348/21, тобто суддя порушив його право на справедливий судовий захист, а також порушив принцип верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом. судом недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях, а також допустив неправильність при застосуванні норм права, що знайшли своє підтвердження.

Вважає, що суддя ОСОБА_4 умисно допускає грубу службову недбалість, що призвело до порушення права людини і основоположних свобод, що порочить звання судді, та підриває авторитет правосуддя, зокрема в питанні моралі, чесності, непідкупності.

Зазначив, що суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу , якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумніви у об`єктивності на неупередженості.

Вказана заява про відвід надійшла для розгляду до Шполянського районного суду Черкаської областіна підставі постанови Черкаського апеляційного суду від 26.04.2022 року .

Згідно результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2022 заява про відвід була передана для вирішення судді Шполянського районного суду Черкаської області Симоненко О.В..

У судове засідання для розгляду заяви про відвід суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. та ОСОБА_1 не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки не повідомили. У заяві про відвід судді Тупчій Р.В. просив таку розглядати без його участі.

При розгляді заяви про відвід суд ураховує, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не регламентують порядку розгляду заяви про відвід.

Водночас відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому заява про відвід має бути розглянута по суті.

Тому, при вирішенні заяви про відвід суд застосовує аналогію закону та застосовує положення КПК України, якими визначено підстави для відводу та врегульовано порядок його вирішення.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.

Стаття 75 КПК України містить перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, відповідно до даної норми, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Розглядаючи дану заяву про відвід, суд бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Сакун Д.І. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі про адміністративне правопорушення, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді при розгляді прави про адміністративне правопорушення щодо заявника.

Письмова заява ОСОБА_1 про відвід обґрунтована виключно фактичною незгодою заявника з рішеннями судді у цивільних справах, які перебували у її провадженні, де він зокрема не був учасником, як вбачається із змісту заяви про відвід , що не може бути підставою для відведення такого судді від іншої справи за участі заявника.

Незгода заявника із постановою судді у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є підставою для її оскарження у апеляційному порядку та не може бути підставою для відводу судді у іншій справі.

Твердження заявника про те, що певні процесуальні дії судді Сакун Д.І., які на думку заявника є протиправними, під час розгляду цивільних справ № 694/452/18 та № 694/1641/20, свідчать про необ`єктивніст та упередженність судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього, не є підставою для відводу судді в даній справі про адміністративне правопорушення, оскільки викладені заявником обставини, є лише суб`єктивними припущеннями, які самі по собі без наведення конкретних обґрунтованих підстав, що вказують на упередженість та необ`єктивність судді , не є підставою для відводу судді.

Крім того, відповідно до ч.ч. 2, 7 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбаченихчастиною п`ятою статті 7тачастиною першою статті 287цього Кодексу. Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Отже, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності може подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції у порядку та строки, які передбачені нормами КУпАП.

При вирішенні заяви про відвід суд приходить до переконання, що заявником не наведено підстав вважати, що суддя Сакун Д.І. є упередженою чи зацікавленою у результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

У зв`язку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. з підстав, вказаних заявником, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Дар`ї Ігорівни, поданої у справі № 694/473/22 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Симоненко