ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2022 Справа №607/5889/22 Провадження №3-зв/607/5/2022 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю секретаря судового засідання Івашків О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернопіль заяву судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатної Л.В. про самовідвід у справі №607/5889/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2022 у справі №607/5889/22 (провадження №3/607/3404/2022) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатну Л.В.

13.05.2022 суддя Делікатна Л.В. подала заяву про самовідвід у вказаній справі, який мотивувала тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у справі №607/5889/22 - ОСОБА_1 є близьким товаришем її сина, що, на її думку, відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» є обставиною, яка може викликати сумнів в її об`єктивності та неупередженості як судді в розгляді зазначеної справи. Враховуючи наведене, просила вказану заяву задовольнити, справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП передати для повторного визначення судді у справі автоматизованою системою документообігу суду.

Особа, яка подала заяву про самовідвід, ОСОБА_1 та його законний представник в судове засідання не прибули, що відповідно до ч.3 ст.81 КПК України не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали судової справи №607/5889/22 (провадження №3/607/3404/2021) в межах, необхідних для вирішення питання самовідводу, суд дійшов наступних висновків.

При розгляді заяви про самовідвід суд враховує, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для судді можливість заявити самовідвід і відповідно не регламентують порядку розгляду заяви про самовідвід.

У відповідності до п.4 рішення Ради суддів України від 8 червня 2017 року №34, у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином, виходячи із системного аналізу законодавства України та усталеної практики ЄСПЛ, необхідно у даній справі застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП положення КПК України, які регламентують подібні відносини.

Так, відповідно до частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Правове регулювання відводу судді визначається статтями 75, 76 КПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Так, пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частина 1 статті 80 КПК України передбачає, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судової влади та незмінюваності суддів передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно з п.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, визначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до п.п. «ґ» п.1 ч.1 ст.3 вказаного Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).

Зі змісту заяви судді Делікатної Л.В. вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у справі №607/5889/22 ОСОБА_1 є близьким товаришем її сина.

Вочевидь, участь судді Делікатної Л.В. у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, який є близьким товаришем її сина, може створювати в учасників справи враження щодо існування у неї сформованої позиції відносно ключових питань, які підлягають вирішенню у даній справі та впливають на прийняття рішення, тобто викликати сумніви в її об`єктивності.

Враховуючи наведене та відомості, викладені у заяві про самовідвід, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, з метою уникнення сумнівів у стороннього спостерігача щодо об`єктивності та неупередженості судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатної Л.В. в результаті розгляду справи, вважаю, що заяву слід задовольнити та матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП (справа №607/5889/22, номер провадження (№3/607/3404/2022) передати для повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись ст.ст.21, 35, 75, 80-82 КПК України, ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатної Л.В. про самовідвід задовольнити.

Матеріали справи №607/5889/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 КУпАП - передати для повторного автоматизованого розподілу між суддями Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяІ. М. Царук