3/214/505/22
П О С Т А Н О В А
Іменем України

13 жовтня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Встановив:
20.12.2021 року близько 12-00 год. в АДРЕСА_2 громадяни ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік своєї жінки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, ображав, погрожував вчинити бійку, а саме штовхався та сіпав за волосся, що причинило тілесні ушкодження, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Вказані дії були вчинені в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 БК АЕ 00126,00039

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 до зали судового засідання не з`явився, надав суд заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 658455 складеного 20.12.2021 року відносно громадянина ОСОБА_1 .

З вищезазначених заперечень вбачається, що ОСОБА_1 заперечує проти обставин зазначених у спірному протоколі та просить суд закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. В обґрунтування клопотання адвокат Білей Ю.О. зазначає що інспектором до протоколу не долучено жодних доказів на підтвердження обставин зазначених в ньому. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не можу бути беззаперечним доказом вини особи в тому в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумних сумнівів», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презупцій факту. З 08 квітня 2022 року по теперішній час солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . Малолітня донька разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 перебуває у Польщі.

В матеріалах справи мається рапорт працівника поліції, який підтверджує факт виклику поліцейського патруля 2012.2021 за адресою АДРЕСА_2 . Однак обставини виклику поліції у рапорті зазначені зі слів самої потерпілої.

Суд дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Крім того, основою національного законодавства України у сфері попередження та протидії насильству в сім`ї виступають рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), який поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Зокрема, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення насильства в сім`ї та не долучено відеозапис події, тому відповідних доказів, що подія мала місце, не має, приймаючи до уваги і те, що ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

В свою чергу працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 658455 долучено лише заяву, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 та рапорт інспектора.

Таким чином, суд приймає до уваги твердження захисника адвоката Білей Ю.О., що під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно свої дружини ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1) ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч. 1 ст. 173-2, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя І.Б. Малаховська