Номер провадження: 33/813/957/22
Номер справи місцевого суду: 522/7168/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Янковської Ю.Л.,

адвоката Главацького Ю.А.,

іншого учасника ДТП ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2022 року серії ААД № 083013 14 червня 2022 року на адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, 28 травня 2022 року о 17 годині 25 хвилин в м. Одесі, вул. Балківська кут вул. Отомана Головатого водій ОСОБА_2 , керуючи т/з Toyota Scion, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком зміни напрямку руху, а саме перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення, не переконався у безпечності та здійснив зіткнення з т/з Jeep Renegade, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись.

В результаті порушення Сакуліним СЛ. п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306, указані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із вищенаведеною постановою, ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що:

- причиною ДТП стало грубе порушення п.п.12.1, 12.3, 12.4 ПДР України його другим учасником ОСОБА_1 ;

- судом було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення автотехнічної експертизи;

- викладені у протокол про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, так у ньому не відображено дій водія ОСОБА_1 , який рухався із перевищенням швидкісного режиму, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, а під час виявлення перешкоди для руху не вжив заходів екстреного гальмування, що мало наслідком зіткнення із транспортним засобом ОСОБА_2 .

Адвокат Главацький Ю.А. в інтересах ОСОБА_2 доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав..

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржувану постанову без змін. Щодо обставин ДТП ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 здійснював маневр розвороту, що і мало наслідком ДТП. Окрім того, характер отриманих транспортними засобами пошкоджень свідчить про правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП її обставин, адже, якби ОСОБА_2 здійснював маневр перестроювання, удар був би не прямим, а дотичним.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 10.1 ПДР України встановлює, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За порушення пунктів 10.1, 10.4 ПДР України передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вина водія ОСОБА_2 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 083013 від 28.05.2022 року, схемою місця ДТП від 28.05.2022 року, поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_2 .

Окрім того, апеляційний суд, дослідивши зміст наявних у матеріалах справи фотографій місця ДТП, погоджується із зауваженнями ОСОБА_1 про те, що характер отриманих транспортними засобами пошкоджень свідчить про правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП її обставин.

Так, з фотографій з місця ДТП та її схеми від 28.05.2022 року вбачається, що автомобіль Toyota Scion, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження лівого переднього крила, а автомобіль Jeep Renegade, д.н.з. НОМЕР_2 , переднього бамперу, кришки капоту, передньої правої фари та правого крила.

Відтак, апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_2 про обставини ДТП, згідно яких така пригода мала місце у момент його, ОСОБА_2 , перестроювання із середньої у крайню ліву полосу із дотримання вимог ПДР України, коли позаду ані автомобіль під керування ОСОБА_1 , ані інші транспортні засоби не було видно, та сталась з вини ОСОБА_1 , який рухався на своєму автомобілі з перевищенням швидкості.

Доводи ОСОБА_2 та його захисника про те, що причиною ДТП стало грубе порушення п.п.12.1, 12.3, 12.4 ПДР України його другим учасником ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє та звертає увагу на наступне.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету зокрема стягнення у виді штрафу, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

В законодавстві України діє поняття Аналогія закону (крім кримінального права, заборона встановлена ч.4 ст. 3 КК України).

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини, тобто суду надається право вирішувати справи за допомогою аналогії закону.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 20 листопада 2014 року зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа № 5-18кс14).

Отже, під час розгляду адміністративного правопорушення предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками, що, застосовуючи норми КК України за аналгією, не виключає можливості допущення таких порушень обома учасниками ДТП.

Разом з цим, посилання ОСОБА_2 на те, що саме порушення ОСОБА_1 п.п.12.1, 12.3, 12.4 ПДР України мало наслідком подію ДТП, що сталась 14 червня 2022 року, по-перше не знайшли свого підтвердження, а по-друге, апеляційним судом було встановлено факт порушення ОСОБА_2 п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, тому навіть наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та подією ДТП автоматично не виключила б вини ОСОБА_2 .

Щодо посилань апелянта на безпідставність відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення автотехнічної експертизи, апеляційний суд звертає уважу, що судом першої інстанції було надано належну оцінку доводам та вимогам клопотання в оскаржуваній постанові.

Тож, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, погоджуючись із висновком суду першої інстанції, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Позиція ОСОБА_2 та його захисника, висловлена в апеляційній скарзі щодо невизнання вини ОСОБА_2 , розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду І.А. Артеменко