Провадження 3/557/900/2022
Справа 557/1429/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції № 5 Рівненського районного управління ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 100482 від 16 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 16 жовтня 2022 року приблизно о 12 годині 10 хвилин на АДРЕСА_1 ухилився від виконання, передбачених законодавством обов`язків відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим допустив самовільне залишення дитиною місця проживання та її перебування декілька годин без нагляду, чим порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 16 жовтня 2022 року приблизно о 12 годині 10 хвилин мав місце поодинокий випадок, коли його син, граючись заховався у будівлі котельні на території їхнього домогосподарства, і деякий час звідти не виходив. Через відсутність сина та безрезультатність його самостійних пошуків, останнім було повідомлено поліцію про зникнення дитини. Після приїзду працівників поліції син знайшовся. ОСОБА_1 зауважив, що належним чином виховує дитину та приділяє йому достатньо уваги, син перебуває під постійним наглядом, ситуація, яка склалася в той день, не може свідчити про його ухилення від виховання сина, поліцію викликав, оскільки мав побоювання щодо викрадення дитини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що в діях останньго відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 зазначеного Кодексу передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 6 вищезазначеного Закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Між тим, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Вчинення даного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою провини, а саме особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних доказів, на підставі яких інспектор поліції дійшла висновку, що ОСОБА_1 ухилявся від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання ОСОБА_2 та чим конкретно це підтверджується.

До матеріалів справи такі докази не долучені.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, приходжу висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання, та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п. 31 по справі «Ракевич проти Росії» та п. 109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, які саме умисні неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на його ухилення від батьківських обов`язків.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 635641 від 16 жовтня 2022 року, рапорт чергового органу поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , заяву ОСОБА_1 , копію його паспорта та свідоцтво про народження ОСОБА_2 .

Оцінивши докази у справі, проаналізувавши їх у сукупності, суддя приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 184, п. 1 ст. 247, ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В.Оленич