КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/8110/22
Провадження № 33/824/3031/2022
Головуючий в суді першої інстанції: Гришко О.М.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, -

за участю особи, щодо якої закрите провадження ОСОБА_2 ,
захисника Дубчак Л.С.,
потерпілої ОСОБА_1 ,
представника Калашнюка С.А.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 476246 від 11 серпня 2022 року, ОСОБА_2 31 липня 2022 року близько 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство, умисні дії психологічного та фізичного характеру, сварку в ході якої виражався нецензурно, ображав та вдарив по щоці дружину ОСОБА_1 , що не спричинило тілесних ушкоджень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд закрив провадження у справі, оскільки зібрані в справі та долучені у судовому засіданні докази не доводять вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

В доводах апеляційної скарги потерпіла зазначає, що не погоджується із постановою суду першої інстанції, вважає, що судовий розгляд був проведений неповно та не об`єктивно.

Пояснює, що в період з 30-31 липня 2022 року саме ОСОБА_2 вчинив щодо неї домашнє насильство, яке полягало у навмисному вчиненні діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого був порушений її звичний спосіб життя, порушений її сон та сон дітей.

Потерпіла ОСОБА_1 вказує, що в результаті таких дій ОСОБА_2 вона разом з дітьми була змушена покинути місце свого проживання та певний період часу перебувала у батьків, щоб відновити свій психологічний стан.

Також, звертає увагу на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 в неї погіршився стан здоров`я у зв`язку з чим, вона лікувалась у стаціонарі.

Апелянт зазначає, що у суді першої інстанції вона надавала пояснення про події, які мали місце саме в ніч з 30 на 31 липня 2022 року, а не 07 серпня 2022 року, як зазначив суд у постанові.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 її представника Калашнюка С.А. , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_2 та захисника Дубчак Л.С., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у тому, що він 31 липня 2022 року, близько 22 год. в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, сварку, під час якої висловлювався нецензурно, ображав та вдарив рукою по щоці дружину ОСОБА_1 .

На підтвердження наведеного обвинувачення, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою суду надано протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 серпня 2022 року, пояснення ОСОБА_1 від 07 серпня 2022 року, пояснення ОСОБА_1 від 09 серпня 2022 року, пояснення ОСОБА_2 від 07 серпня 2022 року, та пояснення ОСОБА_2 від 11 серпня 2022 року.

Як в суді першої інстанції, так і під час розгляду провадження апеляційним судом, ОСОБА_2 заперечував вчинення ним домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 .

Водночас, потерпіла ОСОБА_1 в суді першої інстанції та в апеляційному суді стверджувала, що ОСОБА_2 вчинив щодо неї домашнє насильство, уточнивши, що така подія сталася приблизно з 22 год. 30 липня до ранку 31 липня 2022 року.

ОСОБА_2 не заперечує, що в цей період часу між ним та ОСОБА_1 був конфлікт, та вважає, що саме ОСОБА_1 вчинила щодо нього домашнє насильство, про що він повідомив правоохоронні органи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, та додані до нього письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З таким висновком погоджується апеляційний суд.

Відповідно до постанови, суд не прийняв як доказ винуватості ОСОБА_2 протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується, скільки він стосується подій 07 серпня 2022 року.

З такими мотивами суду під час апеляційного перегляду погодилася потерпіла ОСОБА_1 . Водночас вона на погодилася з тим, що її письмові пояснення від 07 серпня 2022 року стосуються подій цієї дати, як зазначив суд у своїй постанові. Вона вважає, що її пояснення про те, що її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона перебуває на стадії розлучення, вже не перший раз намагається потрапити до будинку, погрожує їй і дітям, вчиняє сімейне насилля, є доказом на підтвердження висунутого ОСОБА_2 обвинувачення.

З таким твердженням не погоджується апеляційний суд та зазначає, що наведені пояснення могли бути прийняті судом за умови, що вони узгоджуються з іншими доказами, які прямо чи непрямо підтверджували б вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_1 саме в ніч з 30 на 31 липня 2022 року. Однак, наявні в матеріалах провадження письмові пояснення ОСОБА_1 від 09 серпня 2022 року та письмові пояснення ОСОБА_2 від 07 серпня та 11 серпня 2022 року, як правильно зазначив суд, є власною позицією як потерпілої так і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо конфлікту, який виник між ними, а тому не можуть бути беззаперечним доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення також є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Проте, за наявності пояснень потерпілої, яка стверджує, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, та пояснень останнього, який заперечує проти цього, апеляційний суд вважає, що одного протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_2 власноруч написав, що не погоджується з ним, не достатньо для висновку про доведеність вини особи проза розумним сумнівом.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 суду першої надано не було.

В той же час, до апеляційної скарги потерпілою додано фотографії та диск, який, як стверджує апелянт, містить фотографії і відеозаписи події, яка сталася в ніч з 30 на 31 липня 2022року. Вона вважає, що надані докази підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства.

Також, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 надано суду флеш-накопичувач, який місить інформацію, яка, як стверджує ОСОБА_2 , спростовує висунуте йому обвинувачення та підтверджує вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , фотографії і відеозаписи, які вони просять дослідити апеляційним судом, зроблені ними особисто за допомогою власних телефонів і на час розгляду справи судом першої інстанції були у їх розпорядженні.

Потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що не надала суду першої інстанції наведені докази, оскільки є юридично необізнаною. Апеляційний суд вважає таку причину ненадання потерпілою доказів необґрунтованою. Так, в суді першої інстанції ОСОБА_2 заперечував свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, зокрема те, що він вдарив потерпілу рукою по щоці. Під час розгляду справи потерпіла ОСОБА_1 була присутня в суді. З огляду на таку позицію ОСОБА_2 , та маючи у своєму розпорядженні фотографію зі своїм зображенням, яка підтверджує, на думку потерпілої, вчинення домашнього насильства, природнім є те, що такий доказ буде наданий суду і для цього не потрібно спеціальних знань в області юриспруденції.

Також апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 не навів переконливих доводів того, чому він не надав суду першої інстанції докази, про дослідження яких клопоче перед апеляційним судом.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно з`ясував всі обставини справи та ухвалив законне, обґрунтоване рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви його ухвалення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2022 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун