Справа № 347/438/22
Провадження № 33/4808/262/22
Категорія ч. 1 ст. 164 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, українця, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та застосовано стягнення у виді штрафу 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень), стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 допустив порушення провадження господарської діяльності за таких обставин:

21 лютого 2022 року о 19 год. 28 хв. в с. Яворів Косівського району по вул. Центральній водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_2 , здійснював перевезення пасажирів по маршруту «Косів-Буковель» без відповідної ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства України.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що суддею було неправильно застосовано норми матеріального права, не дотримано норм процесуального права, не враховано висновки Верховного суду та рішення Європейського суду з прав людини. Розгляд справи проведено з порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, із порушенням права на захист. Також вважає, що протокол складено поліцейськими незаконно.

Пояснює, що він, будучи водієм рейсового автобуса міжміського сполучення м. Косів - с. Поляниця, 21 лютого 2022 року здійснював маршрутний рейс автобусом «Mersedes-Benz» 311 D, номерний знак НОМЕР_2 до с. Поляниця Яремчанської міськради Надвірнянського району. Має водійське посвідчення відповідної категорії на право керування автобусами та тривалий стаж водія. Транспортний засіб, яким він керував, був технічного справний, застрахований. Карта маршруту погоджена із органами Національної поліції області. Є водієм згідно з укладеним трудовим договором із перевізником - підприємцем ОСОБА_2 , який має діючу ліцензію на здійснення пасажирських перевезень. У с. Яворів Косівського району був зупинений працівниками поліції Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. На їх вимогу пред`явив всі необхідні документи. Також надав їм копію карти маршруту, на що було зазначено, що в карті маршруту не відображено ОСОБА_3 як кінцеву карту маршруту. На вимогу надати ліцензію на перевезення, пояснив, що оригінал ліцензії є у перевізника і що на всі маршрути не можна забезпечити оригіналами такого документу, тільки копії і відповідні дані мають бути у працівників поліції та органів Укртрансбезпеки. Відповідні відомості також є у вільному доступі в мережі Інтернет і відповідних Реєстрах. Незважаючи на це на нього складено протокол про здійснення пасажирського перевезення без ліцензії на перевезення за ч. 1 за ст. 164 КУпАП та постанову про перевезення за маршрутом без погодження з органами Національної поліції за ч. 2 ст. 140 КУпАП. 3 вказаними рішеннями він не погодився та в документах не підписувався.

Зауважує, що перевезення ним за маршрутом здійснювалося як водієм згідно з трудовим договором на підставі ліцензії серії АВ № 525793 від 10 березня 2010 року за видом господарської діяльності щодо надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом перевізника ОСОБА_2 , яка станом на 21 лютого 2022 року і до цього часу діюча.

Вказує, що відповідно до вимог п. 2.4. Правил дорожнього руху не передбачено обов`язку водія пред`явлення ліцензії на перевезення на вимогу працівника поліції.

Зазначає, що в оскарженому рішенні суддя не зазначив вимоги якого закону він порушив.

Стверджує, що при прийнятті рішення суддею не взято до уваги його пояснення, копії документів і не долучено до матеріалів справи.

Додатково зауважує, що не оскаржив постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 140 КУпАП не через те, що визнає свою вину, а у зв`язку з тим, що таке оскарження потребує значних витрат коштів та часу, враховуючи також умови воєнного стану.

Наголошує, що в протоколі не зазначено про конкретний вид ліцензії, який передбачений для пасажирських перевезень, не вказано, які саме пункти Правил дорожнього руху він порушив, невірно зазначено маршрут руху і назву дороги «Центральна» у с. Яворів Косівського району, оскільки автобусний маршрут проходить автодорогою Р-24. Також в протоколі не зазначено чи застосовувалися технічні засоби для фіксування правопорушення і які саме.

Вважає, що жодного належного та допустимого доказу вчинення ним правопорушення, окрім неправильно складеного протоколу, в справі немає.

В судове засідання апеляційного суду з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Він підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив скасувати постанову судді, закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Згідно з ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Також, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2022 року серії ААБ 031338 (а.с. 1) 21 лютого 2022 року о 19 год. 28 хв. в с. Яворів Косівського району по вул. Центральній водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_2 , здійснював перевезення пасажирів по маршруту «Косів-Буковель» без відповідної ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства України. Цим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

До протоколу на підтвердження викладених у ньому обставин правопорушення долучено лише копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 549692 від 21 лютого 2022 року (а.с. 2), згідно з якою 21 лютого 2022 року о 19 год. 28 хв. в с. Яворів Косівського району по вул. Центральній водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів за встановленим маршрутом руху транспортного засобу загального користування «Косів-Буковель» без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

До апеляційної скарги на підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 долучив копію ліцензії (дублікату) серії АВ № 525793 від 10 березня 2010 року за видом господарської діяльності щодо надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом перевізника ОСОБА_2 з необмеженим строком дії, роздруківку з електронного кабінету перевізника ОСОБА_2 щодо стану ліцензії станом на 06 квітня 2022 року, копію трудового договору між працівником ОСОБА_1 і фізичною особою-підприємцем, яка використовує найману працю, ОСОБА_2 від 21 жовтня 2019 року, схему міжміського маршруту Косів (АС) - Поляниця, погодженого з УПП в Івано-Франківській області та відповідні копії посвідчення водія, тимчасового реєстраційного талону, протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, полісу страхування.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наведені докази, вважаю, що суддя суду першої інстанції, встановлюючи фактичні обставини адміністративного правопорушення, не оцінив належним чином докази, які містяться в матеріалах справи, та дійшов необґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Враховую, що під час оцінки пояснень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, береться до уваги не сам факт визнання чи заперечення особою своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення,а ті фактичні дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

Під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи ОСОБА_1 про те, що в протоколі не зазначено про конкретний вид ліцензії, який передбачений для пасажирських перевезень, не вказано, які саме пункти Правил дорожнього руху чи норми законів України він порушив, невірно зазначено маршрут руху і назву дороги у с. Яворів Косівського району.

Фактично, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції прийняв рішення на підставі обвинувачення, яке є неконкретним.

Також, аналізуючи зміст обставин, які ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом, фактичні дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку про відсутність даних, які б поза всяким розумним сумнівом доводили, що він здійснював господарську діяльність - перевезення пасажирів, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Тому, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Статтею 294 КУпАП визначено повноваження апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційних скарг у справах про адміністративні правопорушення, а саме: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

За таких обставин, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не сплачується.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло