П О С Т А Н О В А

іменем України

21 грудня 2022 року м. Шаргород

Справа №152/888/22

Провадження №3/152/496/22

Суддя Шаргородського районного суду

Вінницької області Славінська Н. Л.,

з участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Хоменчука А.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Тиврівським РВ УМВС України у Вінницькій області 03.10.2011 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зі слів: з середньою освітою, проходить службу в складі Збройних Сил України, не одруженого, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а саме: 07.09.2022 року о 23 годині 16 хвилин в с. Пеньківка Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області, на вул. Лісова, будучи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом ВАЗ 2109 з державним номерним знаком НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, при цьому огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру «Драгер АRBL 0879», в результаті якого виявлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,49 ‰ алкоголю.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Пеньківка тепер Жмеринського району Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі відповідних територіальних громад, затверджених КМУ.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Село Пеньківка входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

В суді 21.12.2022 року ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах, що викладені у протоколі від 07.09.2022 року, не визнав.

Суду ОСОБА_1 пояснив, що 07.09.2022 року у вечірній час знаходився на АЗС у с. Пеньківка у своєму автомобілі ВАЗ 2109 з державним номерним знаком НОМЕР_3 . У автомобілі з ним знаходилася його знайома. Наміру їхати додому у с. Красне він не мав, так як гостюючи у знайомих у с. Пеньківка, вживав спиртні напої, тому вирішив ночувати у автомобілі на вказаній АЗС. На початку дії комендантської години до його автомобіля під`їхав патрульний поліцейський автомобіль, з якого вийшли двоє поліцейських. Один з поліцейських перевірив його документи та повідомив, що у період дії комендантської години не можна перебувати поза межами свого житла та наказав їхати додому. Він повідомив поліцейському, що ночуватиме на АЗС, оскільки вживав спиртні напої. Разом з тим поліцейський настійливо запропонував їхати додому та пояснив, що так як він військовий, то до нього не матиме жодних претензій з приводу вживання алкогольних напоїв. Після цього поліцейські сіли у автомобіль та поїхали у своєму напрямку, а він через настійливу вказівку поліцейського вирушив за кермом автомобіля додому. Проте, проїхавши 500 метрів, він був зупинений тими ж поліцейськими, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився та пройшов його на місці. Він не заперечує того факту, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також не оспорює результату тесту при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, разом з тим стверджує, що не вчинив би адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, якби його до цього не спонукали працівники поліції. З огляду на провокацію поліцейських на вчинення адміністративного правопорушення просить провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хоменчук А.О. у судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.44-46).

З клопотання захисника вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, в яких не заперечував факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, пояснив, що 07.09.2022 року працівники поліції вказали йому їхати додому з автозаправної станції «AVANTAGE 7», що знаходиться за адресою: Шаргородський р-н, с. Пеньківка, вул. Миру, 59В, у зв`язку тим, що він не може знаходитися на заправці у час дії комендантської години. ОСОБА_1 попросив переночувати на заправці через свій стан, оскільки чекав закінчення комендантської години, однак працівники поліції наполягали на швидкому виконанні вимоги. Після чого, він поїхав додому, а працівники поліції наздогнали його та склали на нього протокол.

Відповідно до вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3, 4, 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Проте в ході судового розгляду встановлено, що працівники поліції під час складання вказаного протоколу не дотрималися вищезазначених вимог закону.

Зокрема, з показів свідків та особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що дійсно було спілкування між працівниками поліції та ОСОБА_1 , після чого останній сів у автомобіль і поїхав додому, у подальшому ці ж працівники поліції наздогнали автомобіль, яким керував ОСОБА_1 та склали щодо нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, досліджені у судовому засіданні докази в повній мірі підтверджують доводи ОСОБА_1 про події, за яких було відносно нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Працівник поліції, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, наказав йому їхати додому, тим самим спровокував до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній здійснив рух транспортним засобом на вимогу працівника поліції, який заздалегідь знав, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Адвокат Хоменчук А.О. вважає, що вказана дія працівників поліції була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки, на підбурювання його до вчинення адміністративного правопорушення, та у подальшому складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчує штучність створеної ситуації.

З викладеного вважає, що відбулася провокація з боку працівників поліції стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З висновку Європейського суду з прав людини, викладеного у рішенні у справі «Раманаускас проти Литви» вбачається, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що з боку працівників поліції була провокація у вигляді спонукання ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, адвокат Хоменчук А.О. вбачає підстави для закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, допитавши свідків, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Згідно з п.п. «а» п.2.9. ПДР України, водієві забороняється, в тому числі, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №324722 від 07.09.2022 року (а.с.1) додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); результат тесту №1933 від 07.09.2022 року (а.с.3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.09.2022 року (а.с.4); відеозапис фіксування адміністративного правопорушення на боді-камери поліцейських, що міститься на електронному носієві DVD-R-диску (а.с.8).

Крім того, за заявою адвоката Хоменчука А.О. (а.с.15) до суду здійснювався виклик свідка ОСОБА_2 .

Поштова кореспонденція від свідка повернута до суду. Разом з тим, із засобів масової інформації, зокрема, із Інтернет-ресурсу «Жмеринська газета» стало відомо, що ОСОБА_2 , який був військовослужбовцем ЗСУ, загинув у грудні 2022 року, захищаючи територіальну цілісність нашої держави внаслідок збройної агресії РФ.

Також, за усним клопотанням адвоката Хоменчука А.О. в судовому засіданні 13.12.2022 року викликано поліцейських ВП №2 Жмеринського РВП Гнатюка В.А. та ОСОБА_3 для допиту в якості свідків щодо обставин провокації ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №324722 від 07.09.2022 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки містить відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи в Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким останній скористався та надав пояснення до протоколу про те, що не заперечує обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1).

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 КУпАП, за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на уповноважених осіб, визначених ст.255 КУпАП.

У даному випадку, поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи в стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого додав до протоколу про адміністративне правопорушення відповідні докази.

Так, частинами 1-6 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Ознаки алкогольного сп`яніння визначені в п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованій в МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Так, ознакою алкогольного сп`яніння є, в тому числі, запах алкоголю з порожнини рота.

Пунктами 3, 4 вказаного вище Порядку встановлено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

З огляду на вказані вимоги, при виявленні поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 при зупинці транспортного засобу, останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що він погодився.

Так, огляд ОСОБА_1 поліцейським на місці зупинки транспортного засобу відбувся 07.09.2022 року у зв`язку із наявністю ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запаху алкоголю з порожнини рота, що вбачається із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено за допомогою алкотестера «Драгер АRBL 0879» та в результаті якого виявлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,49 ‰ алкоголю (а.с.3).

Крім того, до протоколу додано чек з результатом тесту №1933 від 07.09.2022 року, проведеного за допомогою алкотестера «Драгер АRBL 0879», з якого вбачається, що результат тесту 1,49 ‰ алкоголю (а.с.3).

Також, поліцейським здійснено направлення водія транспортного засобу ОСОБА_1 для виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.09.2022 року до Шаргородської міської лікарні (а.с.4), від чого останній відмовився та погодився із результатом огляду його на місці зупинки.

У зв`язку із виявленням стану алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та згоди останнього із результатом тесту за допомогою алкотестера «Драгер АRBL 0879», не оспорюванням результатів огляду та не бажанням проходження огляду лікарем у закладі охорони здоров`я поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, суд зауважує, що проведення огляду ОСОБА_1 поліцейським на місці зупинки транспортного засобу здійснювалося із застосуванням технічних засобів відеозапису бодікамер двох поліцейських, у зв`язку із чим присутності двох свідків не потребується.

Так, відповідно до вимог ст.40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Таким чином, застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є правом поліції.

У даному випадку до матеріалів справи про адміністративне правопорушення приєднано відеозапис фіксування адміністративного правопорушення на DVD-R диску, який здійснювався двома поліцейськими на боді-камеру кожного (а.с.8).

Згідно з п.4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ вказаної Інструкції передбачено порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах, а саме: відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія; включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними на окремі файли, тобто здійснені на відеореєстратори обох поліцейських, які протоколювали адміністративне правопорушення та здійснювали процесуальні дії щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, фіксували результат огляду за допомогою алкотестера «Драгер». Відеофіксація у одному файлі здійснювалася безперервно від початку переслідування транспортного засобу, його зупинки, встановлення особи водія, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, пропозиції пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та до закінчення складення працівниками поліції протоколу. У іншому файлі фіксування здійснено з моменту роз`яснення факту виявлення ознак алкогольного сп`яніння.

Так, на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксовано коротке переслідування поліцейськими транспортного засобу 07.09.2022 року у населеному пункті у період дії комендантської години, сигнал про зупинку, зупинення водієм транспортного засобу обабіч проїжджої частини дороги. Тобто достовірно вбачається факт руху транспортного засобу ВАЗ з державним номером НОМЕР_3 , факт зупинки транспортного засобу, перевірки документів ОСОБА_1 , встановлення відомостей про його особу, а отже факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом достовірно встановлений.

Також, на цьому ж відеозаписі зафіксовано, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота та пропозицію у зв`язку із цим пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що останній погодився; зафіксовано сам факт проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», результат огляду.

Отже, підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису у суду немає.

Відтак, суд вважає даний відеозапис належним та допустимим доказом у справі, оскільки він підтверджує у сукупності з іншими проаналізованими вище доказами, які узгоджуються між собою та з вказаним відеозаписом, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується іншого відеозапису, то суд також вважає його належним та допустимим доказом у цій справі про адміністративне правопорушення, оскільки він містить, крім іншого, повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про ознаки підроблення посвідчення водія НОМЕР_4 , що має значення у вказаній справі при вирішення питання про застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Так, з довідки ВП №2 Жмеринського РВП вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_4 від 03.05.2022 року (а.с.6).

В суді ОСОБА_1 повідомив, що не має та не отримував посвідчення водія.

За допомогою цифрового ідентифікатора з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що 16.11.2022 року ОСОБА_1 був засуджений вироком Шаргородського районного суду Вінницької області у справі №152/1091/22 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, зокрема, посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого Центром 5141 на його ім`я. Вказаний вирок набрав законної сили.

Таким чином, відомості, викладені в довідці ВП №2 Жмеринського РВП про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_4 від 03.05.2022 року, не відповідають дійсності та останній не має та не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами вказаних номеру та серії.

У справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.09.2022 року обставини підтверджені дослідженими доказами, що додані до нього, які не суперечать один одному, не викликають у суду сумнівів, узгоджуються між собою, тому суд робить висновок про те, що матеріали справи містять належні, допустимі, достатні докази, які свідчать поза розумним сумнівом про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи в стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи у сукупності: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №324722 від 07.09.2022 року (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); результатом тесту №1933 від 07.09.2022 року (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.09.2022 року (а.с.4); відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення на електронному носієві DVD-R-диску (а.с.8).

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо клопотання адвоката Хоменчука А.О. про закриття провадження у справі суд виходить з такого.

Пунктом 1 частини 1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку судом встановлено у діях ОСОБА_1 і склад і подію адміністративного правопорушення.

Факт провокації поліцейськими ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов підтвердження у судовому засіданні жодними належними, допустимими та достатніми доказами.

Так, судом допитані поліцейські ВП №2 Жмеринського РВП Губарєв О.І. та ОСОБА_4 лише щодо вказаних у клопотанні захисника обставин провокації, з огляду на те, що вказані особи складали та здійснювали процесуальні дії при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тому є, в силу вимог ч.2 ст.251 КУпАП відповідальними за збирання доказів при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, а отже, є зацікавленими особами, і їх пояснення щодо обставин вчинення правопорушення, є, на переконання суду, упередженими.

Свідок ОСОБА_3 , котрий складав протокол про адміністративне правопорушення від 07.09.2022 року щодо ОСОБА_1 , в суді пояснив, що разом із поліцейським СРПП ВП №2 Жмеринського РВП Гнатюком В.А. 07.09.2022 року здійснював патрулювання в с. Пеньківка Жмеринського району. Він на службовому автомобілі у вечірній час перед початком комендантської години разом із ОСОБА_4 приїхали до АЗС в с. Пеньківка, оскільки там наявна альтанка, в якій часто збирається молодь, тому мали намір перевірити, чи з початком комендантської години молоді особи розійдуться по домівках. Приїхавши на АЗС, він виявив автомобіль ВАЗ. У автомобілі знаходився водій та пасажир (жінка). Оскільки вже розпочалася комендантська година, то у водія було перевірено документи та з`ясовано, чому він знаходиться на заправці. За документами було встановлено, що водієм є ОСОБА_1 . Відомості про особу ОСОБА_1 він перевірив по базі МВС. Також, ОСОБА_1 повідомив, що є військовослужбовцем ЗСУ, направляється для навчання до Норвегії. Пасажир автомобіля жінка мала на обличчі кров та ознаки саден, тому він з`ясував, чи не ОСОБА_1 заподіяв їй ушкодження, чи писатиме вона повідомлення про тілесні ушкодження та чи потрібно викликати швидку. Жінка була в стані алкогольного сп`яніння та на всі запитання надала заперечливу відповідь. ОСОБА_1 повідомив, що знаходився у с. Пеньківка у гостях в знайомих, де вживав спиртні напої, при цьому, хтось, кого він не знає, привіз його на АЗС, а також він загубив ключі від автомобіля, тому поїхати із АЗС не може і знаходитиметься тут до закінчення комендантської години. Він з`ясував, чи є у ОСОБА_1 знайомі, які можуть забрати його додому, щоб у період комендантської години він знаходився удома, на що останній відповів заперечливо. Враховуючи вказані обставини, зокрема те, що ОСОБА_1 повідомив про вживання алкогольних напоїв, були відсутні особи, які могли завезти його додому, а також останній загубив ключі від автомобіля, то він не заперечував, щоб ОСОБА_1 дочекався закінчення комендантської години на АЗС у с. Пеньківка. Жодних вимог чи вказівок ОСОБА_1 про те, щоб останній їхав із території АЗС додому, він не висував та не спонукав його керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Після цього він та ОСОБА_4 поїхали продовжувати патрулювання у с. Пеньківка. Приблизно через 15-20 хвилин вони поверталися у тому самому напрямку і виявили, що автомобіль ОСОБА_1 відсутній на заправці. Пересвідчившись, що автомобіля дійсно немає, вони виїхали з території АЗС. Через деякий час на дорозі приблизно за 2 км. від заправки вони побачили світло фар автомобіля. Оскільки діяла комендантська година, то вони шляхом переслідування та подання звукового сигналу наздогнали та зупинили автомобіль. За кермом автомобіля був ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснив, що разом із інспектором СРПП ВП №2 Жмеринського РВП Губарєвим О.І. 07.09.2022 року здійснював патрулювання в с. Пеньківка Жмеринського району. Він та інспектор СРПП Губарєв О.І. на службовому автомобілі у вечірній час приїхали до АЗС в с. Пеньківка, де часто збирається молодь та порушує умови комендантської години. На території АЗС знаходився автомобіль ВАЗ. У автомобілі знаходився водій та жінка, яка сиділа спереду на пасажирському сидінні. Оскільки вже розпочалася комендантська година, то він підійшов до автомобіля, постукав у вікно, після чого водій вийшов та надав документи для встановлення особи. Його напарник перевірив відомості по базі МВС і встановив, що водієм є ОСОБА_1 . Також, ОСОБА_1 повідомив, що є військовослужбовцем ЗСУ. Пасажир автомобіля жінка мала на обличчі кров та ознаки саден, тому він з`ясував, чи писатиме вона повідомлення про тілесні ушкодження та чи потрібно викликати швидку. Жінка була в стані алкогольного сп`яніння та на всі запитання надала заперечливі відповіді. ОСОБА_1 повідомив, що знаходився у с. Пеньківка у гостях в знайомих, де вживав спиртні напої, при цьому, хтось, кого він не знає, привіз його на АЗС, а також він загубив ключі від автомобіля, тому поїхати із АЗС не може і знаходитиметься тут до закінчення комендантської години. Він при таких обставинах не мав заперечень щодо того, щоб ОСОБА_1 дочекався закінчення комендантської години на АЗС у с. Пеньківка. Жодних вимог чи вказівок ОСОБА_1 про те, щоб останній їхав із території АЗС додому, він не висував та не спонукав його керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Після цього він та ОСОБА_3 продовжили патрулювання у с. Пеньківка. Приблизно через 15-20 хвилин вони поверталися у тому самому напрямку і виявили, що автомобіль ОСОБА_1 відсутній на заправці. Пересвідчившись, що автомобіля дійсно немає, вони виїхали з території АЗС. Через деякий час на дорозі приблизно за 2 км. від заправки було видно світло фар автомобіля. Оскільки діяла комендантська година, то вони шляхом переслідування та подання звукового сигналу наздогнали та зупинили автомобіль. За кермом автомобіля був ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, оскільки у діях ОСОБА_1 наявні і склад, і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП, без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки останній не наділений таким правом.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, 294 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.130 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: