Справа 688/3174/22
№ 3/688/1268/22
Постанова

Іменем України

17 листопада 2022 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чобручі Слободзейського району ПМР, громадянки України, одруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 01 лютого 1999 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №524933 від 10 квітня 2021 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 10 квітня 2021 року о 09 год. 45 хв., будучи суб`єктом господарювання, не забезпечила закриття магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , в якому здійснювався прийом відвідувачів, чим порушила вимоги п.п. 4 п. 3-5 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236. Дії ОСОБА_1 згідно протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та суду пояснила, що зареєстрована як ФОП, здійснює свою діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , використовує найману працю по трудовому договору. В день і час вказані в протоколі продавець здійснювала прийом відвідувачів, оскільки в магазині не менше 60 % засобів гігієни та побутової хімії, а згідно КВЕД 47.19 вона має право здійснювати інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. Оскільки з урахуванням вимог законодавства могла здійснювати продаж засобів гігієни та побутової хімії, просила провадження в справі закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшла наступних висновків.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, диспозиція зазначеної статті є бланкетною, тобто такою, де закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатись до положень іншого нормативного акта. Тобто, посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим, та за відсутності посилання на конкретний нормативний акт, яким передбачено правило поведінки та порушене особою, відповідальність не настає.

Отже, суть правопорушення викладається у відповідності до диспозиції тієї частини статті або статті, за якою складається протокол. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

У статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року (далі - Закон) визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. 29 Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 41 Закону особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 в редакції від 10.04.2021 року, що діяла на час виникнення правовідносин, залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі - рівень епідемічної небезпеки).

Відповідно до підпункту 4 пункту 3-5 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, порушення вимог якого інкримінується ОСОБА_1 , на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням і садивним матеріалом (квітами, рослинами), добривами, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №524933 від 10 квітня 2021 року, поліцейським долучено письмові пояснення ОСОБА_2 - продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідно до яких 10.04.2022 року о 09 год. 45 хв. вона здійснювала прийом відвідувачів, оскільки в магазині більше 60 відсотків товарів призначених для торгівлі засобами гігієни та побутової хімії. Крім того, долучено свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_3 , виписку з ЄДРПОУ щодо реєстрації ФОП ОСОБА_3 , а також трудовий договір між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю. Інших доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено.

В той же час, з наданого ОСОБА_1 витягу з реєстру платників єдиного податку слідує, що остання має право на здійснення господарської дільності, в тому числі, за кодом згідно КВЕД 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, що станом на 10.04.2021 року їй, як суб`єкту господарювання, заборонено не було. З наданих в судовому засіданні фотографій також вбачається, що в магазині здійснюється продаж, в тому числі, засобів гігієни, побутової хімії, які є в магазині не менше 60 відсотків.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Викладене у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення не містить даних про встановлений рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 в м. Шепетівка Хмельницької області на момент вчинення правопорушення - 10.04.2021 року та доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, а тому не вбачаю в її діях порушень вимог пп. 4 п. 3-5 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведе, вважаю вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП не доведеною.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, приходжу до висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 44-3 ч. 1, 245, 247, 256, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: С.В. Козачук