ПОСТАНОВА

Іменем України

07.09.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковська Л.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ч. 1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №324045 02.08.2022 о 22:30 в с. Сербинівці по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Продув алкотестер «Drager», результат 1,49 проміле.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав письмові пояснення, у яких просив закрити провадження у даній справі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення вважає незаконним та таким, що містить неправдиві відомості щодо дійсних обставин справи. 02.08.2022 року він дійсно був зупинений працівниками поліції в с. Сербинівці по вул. Центральній. Після перевірки документів працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що він погодився, однак у працівників поліції прилад за допомогою якого проводиться огляд на стан сп`яніння на місці був відсутній та працівники поліції чомусь доставили його у відділ поліції, а не в лікарню. Зазначив, що працівником поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння не дотримано встановлений порядок проведення такого огляду, а матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів щодо керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у розділі І. п.6 зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7. інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно розділу ІІ.п.5,6 інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно розділу ІІ. п.10 інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Судом встановлено, що працівниками поліції не було дотримано вимог інструкції, огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням п.6,7 розділу І. інструкції у якій взагалі не йдеться про проходження огляду на стан сп`яніння у відділі поліції, огляд проводиться на місці зупинки ТЗ або у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, більше того акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння,однак ОСОБА_1 так і не отримав.

В матеріалах справи є направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,однак не зрозуміло в яку саме лікарню намагалися ОСОБА_1 направити чи взагалі навіщо дане направлення складалось, якщо закладу охорони здоров`я з назвою КУ Жмеринська ЦРЛ не існує, в м. Жмеринка розташована лікарня з повною назвою Комунальне некомерційне підприємство «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради, також не зрозуміла сама дата складання даного направлення.

Отже вказаний протокол здобутий і представлений суду не у неухильній відповідності до порядку, що передбачено вказаною інструкцією.

Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Також, згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долучений до матеріалів адміністративної справи відеозапис на DVD-R диску за візуальними відомостями номеру портативного відеореєстратораVID15F-00-0077.MOV,VID35F-000082.MOV з вказівкою дати і часу, а саме 02.08.2022року 21 година 30 хвилина та 23 години 22 хвилини здійснюваного відеозапису, вочевидь не узгоджується з часом та датою, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення 0 22:30 год. та роздрукованими на папері показниками приладу «Драгер» о 00:14 год.

Також в матеріалах справи зазначені два свідки, а саме: ОСОБА_2 мешканець м. Жмеринка, та ОСОБА_3 мешканка с. Сербинівці однак на відео ні під час зупинки, ні під час проходження огляду на стан сп`яніння даних осіб не зафіксовано. Більше того на відео відсутній доказ того, що з результатом який показав пристрій дані свідки були ознайомлені, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підписи свідків відсутні.

З цих підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів суд визнає неналежними і недопустимими доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення на предмет його обґрунтованості, можна констатувати, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, ніяким чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом. Представлені в матеріалах адміністративної справи докази не мають ознак допустимості щодо їх здобуття та самостійно не становлять підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Статтею 247 КУпАП, передбачено,що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження в даній адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду.

Суддя