ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/432/22 Справа № 695/861/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Ватажок-Сташинська А. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Федини О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міжрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 12 квітня 2022 року о 19 год 00 хв в с. Благодатне, вул. Шевченка, керував автомобілем марки NISSAN MAXIMA 2,0 V6 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, після проходження освідування через прилад ARCD 0528, результат позитивний 0,24 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху (далі ПДР).

В апеляційній скарзі, яка подана 21 вересня 2022 року, захисник просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилався на те, що, через неможливість його підзахисного ознайомитись з повним текстом постанови. Копія ухвали ним була отримана лише 16 вересня 2022 року, після чого ним була складена та подана апеляційна скарга.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, за неповного з`ясування судом фактичних обставини справи, неналежного дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів, виходячи принаймні з наступного.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), що сформульована у п. 43 рішення у справі «Кобець проти України».

Однак матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають, адже в протоколі зазначені обставини, які мають вагоме значення при розгляді справи в суді, однак не підтверджені належними доказами, а надані докази не відповідають вимогам Закону та викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності.

Стверджує, що огляд проведено з явними порушеннями вимог Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкції) та КУпАП.

Приводить доводи, відповідно до яких ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. З цього приводу посилається на відсутність підписів ОСОБА_1 на акті огляду, протокол про адміністративне правопорушення. Також відеозаписи свідчать, що ОСОБА_1 висловлював свою незгоду з результатами такого огляду, що підтвердили в судовому засіданні і допитані свідки та письмово підтвердили свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

Окрім того, поліція всупереч вимогам законодавства не роз`яснила ОСОБА_1 порядку проходження огляду, а саме що у разі відмови від проходження огляду на місці або в разі незгоди з результатами огляду поліція зобов`язана доставити його негайно до закладу охорони здоров`я для огляду лікарем.

Стверджує, що ОСОБА_1 категорично заперечував стан сп`яніння, відмовлявся підписувати документи та вимагав проведення огляду лікарем у лікувальному закладі, а також посилався, що не бачив як розпаковували Drager і при ньому не розпаковували одноразовий мундштук, а тому вважає що з приладом щось не так, а можливо у мундштуці був алкоголь, а поліція грубо відмовляла доставляти водія до лікарні на огляд.

Вказує на порушення Порядок застосування портативних відеорєєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису щодо фіксації подій на боді-камеру (портативний відео реєстратор).

Приводить вимоги Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Разом з тим допитані судовому засіданні свідки, у тому числі які були понятими, підтвердили, що не були присутні при огляді (хоча записані у протокол) та підтвердили, що ОСОБА_1 просив направити його на огляд до медичного закладу.

Окрім того, посилається на судову практику, згідно з якою враховуються технічні характеристики вимірювального приладу «Drager» щодо наявності похибки. З цього приводу приводить зміст листа Державної служби України з лікарських засобів та контролю від 04 березня 2021 року за № 1810-001.2/005.0/17-21 та листа компанії АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який являється офіційним представником в Україні Вгауег щодо технічних даних газоаналізатори Алкотестер Drager Alcotest 6820 абсолютна похибка якого складає +- 0,04 % - у діапазоні від 0 до 0,4 %; відносна похибка : +-10 % - у діапазоні понад 0,4%

Зауважує, що відповідно до Інструкції наявність стану алкогольного сп`яніння, після проведення тесту за допомогою спеціальних технічних засобів, вказує цифровий показник останній більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Враховуючи зазначене, зафіксований на роздруківці з принтеру спеціального технічного засобу Алкотестер Drager Alcotest 6820 результат огляду 0,24 проміле, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції.

Не погоджується з позицією суду щодо невизнання допустимими доказами письмові пояснення свідків.

Зазначає, що положеннями КУпАП не передбачено складання вступної та резолютивної частини оскаржуваної постанови, не складаючи та не вручаючи повного тексту постанови. Тим самим, на думку апелянта, чиняться перешкоди учасникам справи у доступі до змісту і мотивів її винесення, перешкоджаючи реалізації права на оскарження.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Федини О.В., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 185818 від 12 квітня 2022 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 в цей день о 19 год 00 хв в с. Благодатне, вул. Шевченка, керував автомобілем марки NISSAN MAXIMA державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, після проходження освідування через прилад ARCD 0528, результат позитивний 0,24 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Утім зазначені у протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції доказами.

У відповідності до роздруківки алкотестера Drager 6810, прилад № ARСD-0528, принтер № ARCC-0829, тест № 815, результат тесту 0,24 ‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в яких вказано, що ОСОБА_1 відмовився від їхнього підпису.

З приводу доводів апелянта, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, проведеного поліцейським, суд першої інстанції не надав належної оцінки відеозаписам з бодикамер поліцейських.

Надаючи оцінку цьому доказу, суддя місцевого суду вказав, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатор, що зафіксовано на відеозаписі, ОСОБА_1 повідомлено, про те, що за даним фактом складено протокол про його притягнення до адміністративної відповідальності, жодних зауважень та застережень щодо змісту якого ОСОБА_1 не висловлював. З відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 висловлював незгоду під час оголошення результатів проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Drager та не говорив щодо направлення його до медичного закладу для проходження огляду там.

Разом з тим апеляційний суд не погоджується з вказаною оцінкою цього доказу, з огляду на таке.

Зазначені відеозаписи складаються з трьох фрагментів.

З фактичних даних, що містяться на першому фрагменті о 19.08 годині, тривалістю 36 секунди, поліцейські на місці зупинки транспортного засобу проводять огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера Drager.

На другому фрагменті о 19.09 годині, тривалістю 2 хвилини 7 секунд, не зафіксовано подій, що мають доказового значення, окрім як повідомлення ОСОБА_1 , що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали.

На третьому фрагменті о 19.24 годині, тривалістю 27 секунди, на питання поліцейського Докалюк О.А. відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. Також з цього фрагменту, можливо зробити висновок, що ОСОБА_1 висловив бажання пройти інший огляд. На цю пропозицію останнього, поліцейським було відмовлено, обґрунтовуючи це тим, що водій вже пройшов огляд з використанням алкотестера Drager, що зафіксовано на бодікамеру.

Такі дії поліцейського не відповідають вимогам ч. 3 ст. 266 КУпАП, а також п. 1 розділу І Інструкції, оскільки законодавством передбачена можливість водія не погоджуватися з результатами огляду, проведеного поліцейським, та у такому випадку той зобов`язаний забезпечити доставку цієї особи до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому поліцейський не переконався чи погоджується ОСОБА_1 з результатами огляду, що проведений на місці зупинки транспортного засобу.

Частина 2 статті 266 КУпАП не передбачає обов`язкової присутності свідків під час огляду осіб поліцейський, у разі застосування при цьому технічних засобів відеозапису.

Матеріали справи підтверджують, що під час огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський застосовував такий технічних засобів відеозапису.

Втім тривалість запису під час проведення огляду 36 секунди, не дає повної інформації про його проведення.

Зокрема ці фрагменти відеозаписів не містять дані, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, тобто виконання поліцейським вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції.

У такому випадку, оскільки поліцейський застосовував технічний засіб відеозапису вибірково, не зафіксувавши такий огляд в повному обсязі, порядок його проведення мали б зафіксувати свідки.

Проте свідки поліцейським, з незрозумілих причин, були залучені вже після проведення відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про проведення огляду з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд не погоджується, з критичною оцінкою суду першої інстанції, що надана показанням свідка ОСОБА_5 , який в суді першої інстанції пояснив, що його було запрошено поліцейським вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення та ОСОБА_1 пропонував поліцейським їхати до лікарні.

Окрім того, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , водій ОСОБА_1 категорично заперечував стан алкогольного сп`яніння.

Вказані свідки є знайомими ОСОБА_1 , як й свідок ОСОБА_5 , отже вони можуть бути зацікавлені в результатах розгляду справи, втім ці показання об`єктивно підтверджуються змістом відеозапису з бодікамери поліцейського.

Слід зауважити, що свідки, котрі зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , не були присутні під час проведення огляду водія поліцейським, через що їхні письмові пояснення, що відібрані поліцейським та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею місцевого суду, всупереч вимогам ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Водночас, надаючи відповіді на всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не погоджується з посилання апелянтом на необхідність врахування технічних характеристик вимірювального приладу «Drager».

Згідно з результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу алкотестера Drager 6810, прилад № ARСD-0528 в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,24 ‰.

Разом з тим апелянтом помилково вказується, що таким пристроєм є алкотестер Drager 6820

Відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6810 границі допустимої погрішності відтворюваність зі стандартним розчином етанолу: 0-1,0 ‰ (проміле) це 0,017 ‰ або 1,7 % виміряного значення у залежності від того, яке значення вище.

Отже, виходячи з наведеного в організмі ОСОБА_1 з допомогою приладу Drager Alcotest 6810 було виявлено алкоголь, що перевищує допустиму норму у 0,2 ‰, тобто в організмі ОСОБА_1 можливий алкоголь як на рівні 0,223 ‰, так і на рівні 0,257 ‰.

Складання та оголошення суддею місцевого суду тільки резолютивної частини, з подальшим складанням та оголошенням протягом 5 днів повного тексту, не перешкодило та не могло перешкодити судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційним судом було поновлено захиснику строк на апеляційне оскарження, отже жодні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи його захисника при проголошенні резолютивної частині судового рішення порушенні не були.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити захиснику Федини О.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Федини О.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук