Номер провадження: 33/813/724/22
Номер справи місцевого суду: 498/285/22
Головуючий у першій інстанції Ткачук О. Л.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Дубрянської Н.О., Ребрій І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 25 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 25 травня 2022 року ОСОБА_1 , визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З вказаної постанови вбачається, що 06.05.2022 року о 01 год. 00 хв. він в смт. Велика Михайлівка по вул. Калинова Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2104 ДНЗ НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився під запис на бодікамеру, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу «Драгер», результат 1,90 проміле. Тест № 381. Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 25 травня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)в акті огляду не зазначені передбачені Інструкцією №1452/735 нібито виявлені у ОСОБА_1 ознаки (алкогольного сп`яніння) та повна назва, модель і заводський номер спеціального технічного засобу, а зазначено «прилад «Драгер № 0221», що не відповідає роздруківці про результати тесту, в якій зазначена тільки його модель «Drager Alcotest 6810», а також дата проведення тесту 06.05.2022 року о 01 год. 16 хв., номер тесту 381 та результат 1,90 проміле;

2)у протоколі ознаками алкогольного сп`яніння вказані запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, з яких запах алкоголю з порожнини рота є відображенням тільки особистого сприйняття такої обставини поліцейським, проте її наявність неможливо перевірити переглядом відеозапису, а дві інші ознаки не передбачені Інструкцією №1452/735;

3)суд першої інстанції за результатами перегляду відеозапису вбачав у ОСОБА_1 наявність таких ознак алкогольного сп`яніння, як порушення мови та координації рухів, проте порушення мови не зазначено у протоколі, а також щодо порушення мови та координації рухів суд не вказав в яких конкретно його діях він вбачає ці ознаки та на якому часу відеозапису вони відображені;

4)у матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку спеціального технічного засобу «Alcotest 6810» із зазначенням марки і моделі цього засобу та заводського номеру, які відповідали б таким же відомостям у роздруківці про результати огляду цим засобом, а також акту огляду та протоколу.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який наполягав на задоволенні його апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновків що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №503690 від 06.05.2022 року з якого вбачається, що 06.05.222 року о 01:00 год. в смт Великомихайлівка по вул. Калинова Роздільнянського району Одеської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2104 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер», який показав1,90 ‰ чим було порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, ОСОБА_1 власноруч написав, що вживав алкогольні напої, а саме: пиво, після чого сів за кермо та почав рух;

-роздруківка тесту на приладі «Драгер», з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в смт Великомихайлівка по вул. Калинова, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 1,90‰;

-Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проводився за допомогою приладу «Драгер» №0221, результат становив 1,90‰, з результатами якого згоден водій ОСОБА_1 в чому він розписався особисто. Огляд проводився під відеофіксацію бодікамери;

-відеозапис з відеореєстратора, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції в Одеській області в смт Великомихайлівка Роздільнянського району по вул. Калініна, у робітників поліції виникла підозра, що останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. З відеозапису також вбачається, що під час розмови з робітниками поліції сам ОСОБА_1 не заперечував факту знаходження у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.3 наведеної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі ознаками алкогольного сп`яніння вказані запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. З вищевказаного слідує, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення діяли у відповідності до вимог закону та вірно зазначили ознаки алкогольного спянніння.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 фактично визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення про що в матеріалах справи міститься його підпис у відповідній графі акту огляду на стан сп`яніння.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення, відобразив його у протоколі про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі про те, що відеозапис, який було долучено до матеріалів справи, не є доказом порушення, оскільки не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови, є слушними, однак такі посилання не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки відеозаписи, що містяться на диску та про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №503690 від 06.05.2022 року відносно ОСОБА_1 , достатньо для перевірки встановлених судом обставин проходження огляду водієм на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейських до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Між тим, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що також підтверджується його поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення, а також поясненнями, які він надавав у суді апеляційної інстанції.

Щодо посилань апелянта на те, що до матеріалів справи не було долучено документи спеціального приладу «Drager Alcotest 6810» (сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу, акт огляду), що було використано для підтвердження факту знаходження особи, що притягається до адміністративної відповідальності в стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

В матеріалах справи міститься роздруківка тесту драгер на якому зафіксоване результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Так з даної роздруківки вбачається, що тест було пройдено за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», за адресою: вул. Калинова, смт Великомихайлівка, Роздільнянський район, Одеська область. Результат позитивний, 1,90‰. Тест проходив ОСОБА_1 . Між тим, у даній роздруківці мається підпис ОСОБА_1 , що свідчить про те, що його було ознайомлено із даним результатом, крім того останній не висловив жодних заперечень із такими результатами. Ніяких сертифікатів, актів огляду не просив.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку торгівлі України до 01.01.2016 року.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest, виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany) до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 6810, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Тобто, газоаналізатор «Alcotest 6810», дозволений для проведення освідування на території України.

Згідно технічних характеристик газоаналізатору «Alcotest 6810», в тому числі, які знаходяться на сайтах виробника (http://drager.com.ua/drager-alcotest-6810), вироблений Німеччиною, призначений для підприємств, яким також є і органи поліції.

З огляду на викладені обставини, а також те, що жодного доказу, який би піддавав сумніву справжність показань стану сп`яніння, зафіксованих прибором, або доказів його неправильної роботи не надано, то такі доводи апеляційної скарги про відсутність сертифікату, неналежність засобу вимірювання, підставою для скасування постанови суду бути не можуть.

Таким чином, освідування проведено у відповідності до норм діючого законодавства, уповноваженою особою, в порядку, встановленому законом, оскільки дана інформація є доступною та міститься на офіційних сайтах, а тому доводи апеляційної скарги з даного приводу є необґрунтованими.

Відповідно до приписів п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 06.05.2022 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 25 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова