ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/2853/22 Головуючий 1 інстанції: Цвіра Д.М.
Провадження №33/818/1326/22 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшня А.І.

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Антоненка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Валки справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2022 року, -

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , 1981 року народження, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Судом першої інстанції було встановлено, що 15 травня 2022 року о 20 год. 50 хв. в м.Харкові по провулку Балакірєва, 3-А, водій ОСОБА_1 керував Daewoo Lanos, держаний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 на місці зупинки, а також від проходження огляду у медичному закладі у встановленому законом порядку у присутності двох свідків водій відмовився.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що потягло за собою неповне з`ясування усіх обставин справи. Зазначив, що:

-він взагалі не знаходився у транспортному засобі, його місцезнаходження під час спілкування з поліцейськими та складання протоколу, це приймальне відділення лікарні по провулку Балакірєва, 3-А у м.Харкові. Зауважив, що дана обставина не була перевірена судом;

-посилання суду на те, що захисник і свідок не надали доказів, які б спростовували керування ОСОБА_1 транспортним засобом, порушує фундаментальний принцип принцип презумпції невинуватості;

-постанова суду першої інстанції не містить посилання на будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 .. Зауважив, що рішення суду містить лише аргументи захисту без їх обґрунтованого спростування, а саме щодо:

*пояснень свідків, які заповнені одним почерком, що спростовує їх самостійне надання свідками та виключає належність та допустимість цього виду доказу;

*відсутності інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, окрім пояснень свідків та рапорту поліцейського. Наголосив, що порушуючи базовий принцип безпосередності дослідження доказів у судовому засіданні, суд жодного доказу не дослідив, формально направивши повістки свідкам та проігнорувавши аргументи захисту щодо їх належності та допустимості.

-суд першої інстанції, приймаючи у якості доказу консультативний висновок лікаря, який є завідомо недопустимим та неналежним через невідповідність Інструкції щодо заповнення, на думку апелянта, продемонстрував упередженість до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та необ`єктивність у оцінці доказів. Крім того зазначив, що ст.251 КУпАП не містить такого виду доказів, як консультативний висновок лікаря спеціаліста;

-відповідно до ч.2 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання правильності складання протоколу та інших матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, однак суд першої інстанції зазначену вимогу закону не виконав.

Вважає, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, а тому сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи, повинні бути витлумачені на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Просить постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження закрити.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Антоненка І.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу алкогольних, наркотичних чи інших речовин.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

З досліджених матеріалів справи, апеляційним судом було встановлено, що працівниками поліції дотримано законодавство, яким регламентовано порядок виявлення і фіксації адміністративного правопорушення, складання відповідного адміністративного матеріалу, а також зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобомDaewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 .

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався, як на доказ, у тому числі, на пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зі змісту пояснень вказаних свідків вбачається, що вони засвідчили не лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що також не спростовується стороною захисту, а і факт керування ним транспортним засобом з ознаками сп`яніння.

Тому доводи скарги ОСОБА_1 про те, що він взагалі не знаходився у транспортному засобі, необґрунтовані.

Слід відзначити, що законодавством про адміністративну відповідальність не встановлено обов`язку свідка надавати саме письмові пояснення, проте на поліцейського покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення, а тому доводи ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду, зокрема формальний виклик свідків, спростовуються матеріалами справи, а саме наявними направленнями рекомендованих повідомлень свідкам.

Слід зауважити, що в суді апеляційної інстанції сторона захисту не заявляла клопотання про виклик свідків, які не з`явились до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що клінічний висновок лікаря спеціаліста, на який є посилання у постанові суду першої інстанції, відповідно до ст.251 КУпАП не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, позбавлені підґрунтя.

Твердження ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не виконав вимоги ч.2 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки останнім з цього приводу не наведено жодних конкретних даних.

З урахуванням вищевикладеного, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано і матеріали справи не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню, за доводами викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 , 1981 року народження залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня