"21" грудня 2022 р. Справа № 363/4269/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2022 року до Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2022 року головуючим суддею по справі призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 515/10-36-07-08 від 28.11.2022 року вбачається, що 28 листопада 2022 року близько о 11 год. 20 хв. під час проведення фактичної перевірки ресторану ТОВ «СіТуСі1» за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено порушення порядку проведення розрахункових операцій з боку бармена ОСОБА_1 , а саме: проведення розрахункової операції готівкою без застосування реєстратора розрахункових операцій, без створення і надання відповідного розрахункового документа встановленої форми та змісту.

Таким чином, бармен ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення про дату, час і місце судового засідання на його номер телефону, що вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення. До судового розгляду ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що категорично не погоджується з обставинами та фактами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи, та просить закрити провадження у справі відносно нього з тих мотивів, що він не перебуває в офіційних трудових відносинах з ТОВ «СіТуСі1» та не працює у ресторані барменом, а тому не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП. Про причини неявки не повідомив, заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, про проведення судового розгляду за його відсутності, не подавав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення SMS-повідомлення, яке було доставлено його номер телефону, що вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також враховуючи, що подавши заяву, в якій він заперечує проти притягнення його до відповідальності, ОСОБА_1 тим самим засвідчив обізнаність про перебування його справи у провадженні Вишгородського районного суду Київської області, то з урахуванням обов`язку сторін з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у їх справі, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду його справи.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення судового розгляду суду не надав, а справа про адміністративне правопорушення, передбачене 155-1 КУпАП, відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП не належить до переліку справ, що розглядаються за обов`язкової присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 155-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а також положень ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» дає можливість зробити висновок, що вимоги законодавства, яким визначається порядок проведення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, поширюються не на всіх без винятку осіб, а лише осіб, які на законній правовій підставі беруть участь у правовідносинах, пов`язаних із здійсненням розрахункових операцій у відповідній сфері господарської діяльності.

З урахуванням цього суд доходить до висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, має спеціального суб`єкта, а саме особу, яка на певній правовій підставі (трудові відносини тощо) проводить розрахункові операції або відповідно до своїх обов`язків має компетенцією щодо організації проведення розрахункових операцій. Отже, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, може бути лише особа, яка відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснює розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Зазначений висновок підтверджується і тим, що санкція ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачає два окремих суб`єкти, на яких може бути накладено стягнення за вчинення такого правопорушення особи, які здійснюють розрахункові операції, та посадові особи. Накладення стягнення за порушення порядку проведення розрахункових операцій на інших осіб не передбачається, внаслідок чого порушення порядку проведення розрахункових операцій з боку інших осіб не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, встановив, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 займає посаду бармена та начебто перебуває у трудових відносинах з ТОВ «СіТуСі1».

Одночасно з цим матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу того, що ОСОБА_1 відповідно до своїх посадових, функціональних обов`язків здійснює розрахункові операції. Тобто, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «СіТуСі1», а також факт наявності у ОСОБА_1 функціональних обов`язків щодо здійснення розрахункових операцій з продажу товарів. Доказами підтвердження такого факту могли б бути копії трудових договорів, наказів про призначення на роботу, копії посадових інструкцій бармена, копії повідомлень уповноважених органів податкового контролю про прийняття на роботу працівника тощо. Але зазначені документи у матеріалах справи відсутні.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, не містять жодного доказу, на основі якого суд мав би можливість зробити безумовні та категоричні висновки щодо наявності у ОСОБА_1 функціональних обов`язків по здійсненню розрахункових операцій, його перебування у трудових відносинах чи в будь-який інший спосіб встановити наявність у нього ознак спеціального суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У той же час матеріали справи містять письмові заперечення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «СіТуСі1» та не отримує від них заробітної плати. Отже, письмові заперечення ОСОБА_1 підтверджують висновки суду щодо відсутності у нього ознак спеціального суб`єкта правопорушення.

Єдиним доказом, що підтверджує факт наявності у ОСОБА_1 функціональних обов`язків щодо здійснення розрахункових операцій, є протокол про адміністративне правопорушення. Але протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол не може бути єдиним, однозначним та беззаперечним доказам у справі про адміністративне правопорушення, особливо у випадку, коли його положення суперечать або спростовуються іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування вищезазначених обставин здійснюється у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом дослідження під час судового розгляду доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності може відбуватися лише за наслідком розгляду і вирішення судом справи про адміністративне правопорушення, в межах якої у встановленому законодавством порядку будуть досліджені всі належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності будуть достатніми для того, щоб встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила. З цією метою при підготовці справи до розгляду суд перевіряє правильність складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки повнота та правильність їх складання впливає на об`єктивну можливість суду повно, всебічно та точно встановити всі обставини та факти вчинення адміністративного правопорушення та вирішити питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У той же час відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на органи (посадових осіб), які уповноважені на складення протоколу про адміністративне правопорушення. Суд не має повноважень збирати докази як на підтвердження, так і спростування винуватості особи, обставин та фактів вчинення правопорушення чи в будь-який інший спосіб втручатися у доказу діяльність, крім як оцінки наданих доказів. У противному випадку це призведе до перебирання судом функції обвинувачення, що суперечить правовій природи суду та його процесуальному призначенню.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що законодавство, яким встановлюються вимоги щодо порядку проведення розрахункових операцій, не поширюється на ОСОБА_1 , а тому він не є і не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а отже, і не може нести відповідальність за його вчинення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за таких обставин як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 не є та не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 155-1 КУпАП, то у відповідності до вимог ст. 247 КУпАП суд доходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні всі елементи та ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 КУпАП. Внаслідок цього провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується на користь держави судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки провадження у справі відносно ОСОБА_1 закривається, то судовий збір не підлягає стягненню з нього на користь держави.

На підставі ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 23,33, 40-1, 247, 268,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за фактом притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя О.В. Рукас