Справа№ 953/4787/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності майора ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любівка Богодухівського району Харківської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , який є командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за частиною 2 статті 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 17.08.2022, майор ОСОБА_1 з 23.03.2022 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово розташовується за адресою: АДРЕСА_2 . Під час проходження військової служби, зокрема, при виконанні обов`язків військової служби, відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України майор ОСОБА_1 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. Проте, майор ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби, призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 23 березня 2022 року згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, на особливий період, нехтуючи військовою дисципліною, не повідомив вчасно вище командування про факт нез`явлення солдата ОСОБА_2 до місця несення служби з лікувального закладу.

Так, 01.06.2022 солдат ОСОБА_2 потрапив у ДТП та опинився на лікуванні у Первомайській ЦКЛ. Там він знаходився приблизно два тижні та 13.06.2022 був виписаний з лікарні. Після виписки ОСОБА_3 був зобов`язаний з`явитися до свого місця служби, у розташування 1 стрілецької роти, але цього не зробив, навпаки, зник у невідомому напрямку без зброї. Командир ОСОБА_1 повинен був вчасно повідомити вище командування про факт нез`явлення солдата ОСОБА_4 до місця несення служби з лікувального закладу, але цього не зробив, проявляючи недбале ставлення до військової служби.

Своїми діями майор ОСОБА_1 , командир 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , порушив ст. 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст.11 та ст.16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, що було виражено у відсутності контролю за діями підлеглого та, як слідство, не інформуванню про скоєні ним порушення службової дисципліни вищому командуванню.

Дії майора ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2022 визначено головуючу суддю: Лисиченко С.М.

Відповідно до ст. 3 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Наведені норми корелюють з положеннями, які з метою захисту прав людини визначені в міжнародно-правових документах (п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997) і вказують на зобов`язання держав-учасниць забезпечити у національному законодавстві кожному «право на справедливий судовий розгляд».

Відповідно до ст.9 Конституції України, Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело право.

ОСОБА_1 , у судове засідання, призначене на 18.11.2022 не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та закрити справу за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки він є неналежним субєктом даного адміністративного правопорушення .

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП інкриміноване майору ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні не є обов`язковою.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі майора ОСОБА_1 .

Дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, суд установив наступне.

За диспозицією ч.2 ст.172-15 КУпАП, передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1, ч.8 ст.4 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" - з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Суд зазначає, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303 «Про часткову мобілізацію» затверджено Законом від 17.03.2014 в Україні з цього часу діє особливий період. Відповідне рішення уповноваженою особою про його скасування, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймалося.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Відповідно до Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX) продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується суспільно - небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до військової служби та суспільно-небезпечними наслідками, які настали в результаті цього.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вимогами статті 280 КУпАП покладено на суддю обов`язок, крім іншого, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно даних, які містяться у протоколах про вчинення адміністративного правопорушення від 17.08.2022, майор ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби, призваний Краснокутським РТЦК та СП 23 березня 2022 року згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, на особливий період, нехтуючи військовою дисципліною, не повідомив вчасно вище командування про факт нез`явлення солдата ОСОБА_2 до місця несення служби з лікувального закладу.

Сам по собі протокол не є беззаперечним доказом на підставі якого встановлюється факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а документом, в якому фіксуються обставини можливого правопорушення. Водночас, факт вчинення адміністративного правопорушення має встановлюватись судом з урахуванням інших доказів по справі, які мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, достатності та в своїй сукупності підтверджувати вину особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2022 витребувано з Військової частини НОМЕР_1 : копію витягу з наказу про відкомандирування або підпорядкування солдата ОСОБА_2 саме командиру 1-ої стрілецької роти ОСОБА_1 , з якого часу; копію витягу з наказу, хто саме є керівником господарчого відділення військової частини НОМЕР_1 з травня 2022 року по 16.06.2022 року; копію витягу з наказу на командира взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 , з якого та до якого часу він був на посаді та чи підпорядкувався йому ОСОБА_2 ; копію службових обов`язків командира 1-ої Стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; довідку про територіальне знаходження солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 у госпіталі, а саме адресу; копії наказів про особу, яка виконувала обов`язки командира 1-ої Стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та в який період, за відсутності ОСОБА_1 на час його лікування та проходження ВЛК; інформацію про те, яким чином ОСОБА_1 виконував обов`язки командира 1-ої Стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 з 23.05.2022 по 13.06.2022 включно, оскільки згідно з довідкою ВЛК від 23.05.2022 майор, командир 1-ої Стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 - непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах.

01.11.2022 на адресу Київського районного суду м. Харкова надійшов лист з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 30.10.2022 за №891, відповідно до якого остання надає витребувані судом матеріали, а саме: копії витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2022 №11, від 09.03.2022 №3, від 12.08.2022 №167, від 30.06.2022 №124, від 26.05.2022 №85, від 03.06.2022 №95; копію листа ТВО командира військової частини НОМЕР_3 від 19.10.2022 №1542/2097.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів, що надійшли до суду на виконання постанови суду з ВЧ НОМЕР_1 , судом встановлено, що солдат ОСОБА_2 , який з 27.03.2022 по 14.06.2022 обіймав посаду кухаря господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з 01.05.2022 по 16.06.2022 виконував свої обов`язки із забезпечення харчуванням особового складу 1-ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 безпосередньо на її бойових позиціях. Керівником господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 24.03.2022 по теперішній час є командир зазначенного відділення -молодший сержант ОСОБА_6 .

Відповідно до даних, які містяться у Витязі із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.03.2022 №3, солдат ОСОБА_5 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 09.03.2022 вважається призначеним командиром взводу матеріально-технічного забезпечення та таким, що прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з даними, які містяться у Витязі із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2022 №11, молодший сержант ОСОБА_6 , призваний Харківським РТЦК та СП Харківського району 24.03.2022 вважається призначеним командиром господарчого відділення та таким, що прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно даних, які містяться у листи ВЧ НОМЕР_1 авід 30.12.2022, ОСОБА_2 підпорядковувався ОСОБА_5 як прямому начальнику, але не безпосередньо , оскільки безпосереднім начальником ОСОБА_2 був командир господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_6 .

Крім того, судом встановлено, що даних щодо відкомандирування або підпорядкування солдата ОСОБА_2 саме командиру 1-ої стрілецької роти майору ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог статей 7, 254 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах складеного протоколу, що є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії"), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Судом встановлено, що на день розгляду даної справи строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень ст.38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

З точки зору матеріального підходу нереабілітуючими визнаються обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним Верховним Суд у постанові від 29.04.2020 у справі № 686/4557/18.

Незважаючи на те, що на час розгляду справи сплили строки накладення адміністративного стягнення за вчинення інкримінованого майору ОСОБА_1 правопорушення, разом з цим тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на орган, який склав адміністративний протокол, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення, а також те, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом давали підстави суду вважати про наявність факту недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, як зазначено командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 17.08.2022.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вина майора ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП не доведена, що є підставою для закриття провадження по справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір по даній справі не підлягає стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності майора ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 2 статті 172-15 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ С.М. Лисиченко