П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ПНІ, м.Київ, санітар, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2022 року о 09 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_1 на 78км. автодороги Київ-Одеса, керував транспортним засобом «ВАЗ21013», державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Даному водію було запропоновано пройти огляд у медичному закладі у лікаря нарколога у визначеному законом порядку, на що водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не вживає наркотичні засоби так як хворіє, але дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків, так як не знав, що обов`язково потрібно пройти медичний огляд. Просив провадження по справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Суддя, оглянувши в судовому засіданні диск з нагрудної камери від 24.10.2022року, дослідивши протокол та додані до нього документи, заслухавши в суді пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.9КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до рапорту сержанта поліції Романа Нехай суддя зазначає, що відомості викладені в рапорті працівника поліції, суддя бере до уваги, що співпадає з правовою позиціє Верховного Суду колегії Першої судової палати Касаційного суду у постанові від 20.03.2018 в справі № 753/11828/13-к, де зазначено, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.

Враховуючи, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не регламентує певні процесуальні норми, суддя вважає за можливим застосувати принцип аналогії найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та при оцінці доказів по справі, керуватись ст. 91 КПК України, що також відповідає сформованої судової практики.

Отже, рапортом сержанта поліції, який суддя визнає джерелом доказів по справі, в їх сукупності підтверджуються обставини регламентовані ст. 91 КПК України та ст. 251 КУпАП, зокрема порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що призвело до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху встановлена матеріалами адміністративної справи, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.10.2022 серії ААБ №292328, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.10.2022року, актом огляду на стан наркотичного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили фактичні обставини події, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 24.10.2022року.

За таких підстав, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

При накладені адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини та майновий стан. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачені ст. 35 КУпАП, суд не вбачає, та піддає водія ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1,130 ч. 1, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. П. Шовкопляс