ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/268/22 Номер провадження 33/814/1437/22Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою представника ОСОБА_1 захисника Анацького Олега Валерійовича на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 28 червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 28 червня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 15 квітня 2022 року о 20:10 год. на 114 км. Автодороги Лохвиця-Гадяч-Охтирка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 11183, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння : різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, нечітке мовлення. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager та проведення огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Анацький О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує на недотримання працівниками поліції процедури фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, яка передбачає присутність двох свідків під час проведення такого огляду, а також вказує на порушення вимог щодо безперервності відеозапису події, пов`язаної з скоєнням правопорушення.

Окрім того в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не був присутній під час проголошення судом вступної та резолютивної частини, копію постанови не отримував. Після звернення до суду його захисника 04.10.2022, останнім було отримано копію постанови від 28.06.2022, після чого 17.10.2022 (в 10-ти денний строк, з урахуванням вихідних) була подана апеляційна скарга. Вважає вказані обставини поважною причиною для поновлення строку.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку, що останнє підлягає задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови. Копія постанови направлялася на його адресу 05.07.2022 року, проте даних щодо належного отримання правопорушником копії судового рішення матеріали справи не містять, а тому є слушними доводи захисника щодо отримання копії постанови після його звернення в жовтні 2022 року до місцевого суду та подача ним у визначений КУпАП 10 денний строк з дня отримання копії постанови.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ДПР 18 №173442 складений 15.04.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з особистими поясненнями щодо керування ним транспортним засобом ВАЗ НОМЕР_1 , та невживання ним спиртних напоїв та категоричну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

записи з бодікамери працівника поліції,

направлення на огляд водія, з поміткою «від проходження огляду відмовився».

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, притягнутий ОСОБА_1 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише наголошує на недотриманні порядку огляду водія на стан сп`яніння у присутності 2 свідків та незабезпечення працівниками поліції безперервного відеозапису.

Відхиляючи вказані твердження необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису на ньому зафіксовано спілкування працівників поліції з водієм, під час якого останній не заперечував факт керування ним автомобілем ВАЗ НОМЕР_1 , пояснивши працівникам поліції, шо він перевозив людей та не був обізнаний про встановлення комендантської години в Полтавській області саме з 20 години, оскільки являється мешканцем іншої області.

На питання працівника поліції чи вживав він алкогольні напої з огляду на наявні ознаки алкогольного сп`яніння, водій відповів, що не вживав. При цьому, на пропозицію пройти огляд за допомогою газоаналізатора алкотестер Драгер чи в медичному закладі - відмовився.

Як зазначалося вище, у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи, що під час спілкування працівників поліції з притягнутим використовувався службовий технічний пристрій - нагрудна відеокамера, якою зафіксовано факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння то вказаний доказ в розумінні положень ст. 266 КУпАП є належним, а відтак додаткове залучення двох свідків не потребується.

Доводи апелянта на короткочасність та фрагментарність відеозапису, а отже його неналежність як доказу по справі не заслуговують на увагу, оскільки вказаний відеозапис містить перебіг подій скоєного правопорушення.

Факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ НОМЕР_1 , підтвердив під запис відеокамери військовослужбовець, який перебував на чергуванні на блокпосту.

Зазначені відеоматеріали є належними доказами, які здобуті у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та мають правове значення для правильного встановлення фактичних обставин по справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що складання протоколу здійснено іншим працівником поліції, а не тим, з ким спілкувався ОСОБА_1 на увагу на заслуговує, оскільки протокол було складено уповноваженим поліцейським у складі службового екіпажу, у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння доводяться зібраними по справі доказами та не спростовані притягнутим.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 захиснику Анацькому Олегу Валерійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Шишацького районного суду Полтавської області від 28 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 захисника Анацького Олега Валерійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 28 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна