Справа № 692/881/22
Провадження № 3/692/650/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 229797 від 16.10.2022р. ОСОБА_1 16.10.2022р. близько 02:00 год., перебуваючи у нетверезому стані, вчинила сварку відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , в ході якої висловлювалась нецензурною лайкою та «погрожувала нецензурною лайкою», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судові засідання 03.11.2022р. та 10.11.2022р. гр. ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв та клопотань до суду не надсилала.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 229797 від 16.10.2022р., гр. ОСОБА_1 була ознайомлена про місце розгляду адміністративної справи, копію протоколу отримала.

Тому, враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідно ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 229797 від 16.10.2022р. ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, вчинила сварку відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , в ході якої висловлювалась нецензурною лайкою та «погрожувала нецензурною лайкою».

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, письмове пояснення ОСОБА_2 та копію письмового пояснення ОСОБА_1 від 16.10.2022р.

Інших доказів не надано.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про підстави проведення перевірки органом поліції по факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 як то: заяви, рапорти, тощо, наслідком якої став протокол серії ВАВ № 229797 від 16.10.2022р.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 15.10.2022р. він приїхав до дружини ОСОБА_1 , з якою тимчасово не проживає. Під час спільної вечері дані особи вживали спиртні напої, між ними виникла сварка, у ході якої ті висловлювались в адресу один одного лайкою та погрозами.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 16.10.2022р. о 02:00 по місцю її проживання чоловік ОСОБА_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно неї насильство в сім?ї, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було завдано шкоду її психічному здоров`ю.

У протоколі серії ВАВ № 229797 від 16.10.2022р. відомості про свідків відсутні, дана графа протоколу не заповнена, пояснення таких осіб у матеріалах справи відсутні.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином фабула правопорушення, викладена у вказаному вище протоколі, не відповідає фабулі правопорушення, зазначеній у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також жодним доказом, окрім вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджується факт вчинення сварки саме ОСОБА_1 , як про це зазначено у фабулі протоколу серії ВАВ № 229797 від 16.10.2022р. Окрім того. є незрозумілим формулювання «погрожувала нецензурною лайкою», який можна зрозуміти як вчинення погроз за допомогою нецензурної лайки, так і погрозу застосування такої лайки до потерпілого.

Також наявні матеріали не свідчать про завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , такі докази до матеріалів справи не додано.

Суд зазначає, що працівники поліції допустились помилки при фіксації даного адміністративного правопорушення, оскільки належно не оформили матеріали справи про адміністративне правопорушення, не встановили всі обставини справи, не виявили осіб, що могли б бути свідками правопорушення, що перешкоджає достовірному встановленню всіх обставин справи.

Конфлікт між учасниками справи не свідчить про психологічне насильство в розумінні ст. 173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Конфліктна ситуація без доказів завдання або можливості завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення. Обопільна сварка не вказує на дії психологічного характеру одного члена сім?ї на іншого.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за обставин визначених протоколом серії ВАВ № 229797 від 16.10.2022р., яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 173-2, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко