ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07 вересня 2022 рокуСправа №: 695/1772/22
Номер провадження 3/695/1430/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, від 11.07.2022р., серії ВАВ №332513 ОСОБА_1 10.07.20221р. о 23 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно свого рідного дядька ОСОБА_3 , а саме перебуваючи в п`яному вигляді наніс удар по руці, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_2 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку визначеному чинним законодавством.

Таким чином, з метою забезпечення розгляду справи у межах строку накладення адміністративного стягнення, та враховуючи норми ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Із об`єктивної сторони, адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вказаним Законом визначені види домашнього насильства, яке характеризується як певними діями або бездіяльністю так і відповідними наслідками.

Отже, для належної кваліфікації дій особи необхідно чітко встановити як відповідні діяння (тобто дії або бездіяльність) правопорушника так і відповідні наслідки, які настали чи могли б настати.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п. 161, заява № 25).

Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що матеріали справи вину ОСОБА_2 належним чином не стверджують, а викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула не відображає всіх істотних ознак правопорушення.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яка шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілим діями ОСОБА_2 була чи могла бути завдана.

Крім того, в якості доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до матеріалів справи надані лише письмові пояснення ОСОБА_3 , які повністю дублюють зміст протоколу про адміністративне правопорушення, що викликає сумніви в їх достовірності.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 вчинив зазначені вище дії перебуваючи в п`яному виді, однак матеріали справи не містять жодного доказу перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-які інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 саме адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема показів сторонніх свідків, відеозаписів, тощо, в матеріалах справи відсутні.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, в якому не відображено усіх істотних ознак правопорушення та відсутні належні докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у встановленому законом порядку не доведена.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже суддя, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.