ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6077/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглянувши матеріали справи, що надійшли за підсудністю Відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2022 року о «10» год. «14» хв. у смт. Краснопілля, по вул. Мезенівській, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ21074», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (про що свідчили: різкий запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відпоповідальність за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою спеціального технічного засобу, приладу драгер Alcotest 6820 ARНК 0635 (результат тесту 0.69 ‰).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу та місце розгляду матеріалу у Дарницькому районному суді м. Києва за викликом, оскільки в протоколі міститься особистий підпис останнього та пояснення по суті правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, викликався у судове засідання за наявними у справі даними про його місце проживання, однак до суду не з`явився, причини не явки не повідомив.

Крім цього, на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту надходження даної справи до суду на розгляд, були зазначені дата, час та місце проведення кожного наступного судового засідання.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення " № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4. XI. 1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 , у судових засіданнях, справа призначалась до судового розгляду, доказів поважності причин неявки від останнього не надходило та суду не надано, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи належне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку.

Протокол про адміністративне правопорушення від 19.10.2022 відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пуктом 2.9 (а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, дослідивши письмові докази по справі, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 (а) ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, результатом приладу драгер Alcotest 6820 ARНК 0635 (результат тесту 0.69 ‰).

Зібрані докази повністю відповідають обставинам справи, та логічно узгоджуються між собою.

Таким чином, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке за своїм видом і розміром буде відповідати ступеню вини, необхідним та достатнім для виховання правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього підлягає стягненню судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, що на день розгляду справи становить 496,20 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 23, 33, 40-1, 245, 251, 252, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: