Справа № 454/1553/22 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 33/811/1372/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Семенюка Андрія Віталійовича на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 23 серпня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Сокальського районного суду Львівської області від 23 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 гривень судового збору.

Згідно постанови суду, 26.06.2022 року о 16:30 год. в с. Бутини, на вул. Садовій, 7, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом без д.н.з із ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя. Проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер Алкотест, тест № 2320, результат позитивний, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився. Огляд проводився під відеофіксацію на боді камеру №2.

Рішення суду оскаржив захисник Семанюк А.В., в апеляційній скарзі просить оскаржувану постанову скасувати, а справу щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що оскаржувану постанову отримано 02.09.2022 року разом з ознайомленням адвокатом з матеріалами справи, а апеляційна скарга подається 02.09.2022 засобами поштового зв`язку.

Вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою, при винесенні якої неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, протокол про адміністративне правопорушення складений зі значним порушенням законодавства України, а наявні в матеріалах справи докази жодним чином не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник вказує, що поліцейським незаконно було відмовлено ОСОБА_1 у проходженні огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, оскільки він спочатку відмовився від такого огляду, а про наслідки та відповідальність передбачену такою відмовою, ОСОБА_1 було повідомлено лише після надання ним пояснень.

Зазначає, що жодним з доказів у справі не підтверджується вина ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Звертає увагу суду, що в порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року та ст. 266 КУпАП працівниками поліції надано відеозапис, який містить лише частину розмови, не є безперервним а свідки події відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, на вказаному відеозаписів відсутня відмова ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Стверджує, що з принципу дії алкотестера Драгер слідує, що він фіксує вміст алкоголю (етанолу) не в крові (як зазначено в Інструкції №1452/735), а у повітрі, що видихається. Зазначає, що при розгляді справи суд повинен керуватись Віденською конвенцією «Про дорожній рух» від 08.11.1968, а відповідно до ст. 8 цієї Конвенції, у всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря що видихається (0,25 проміле). Також звертає увагу, що прилад має похибку у 0,04 проміле в діапазоні вимірювання від 0,00-0,4 проміле, тому, захисник вважає, що, показник вмісту алкоголю у повітрі, що видихається ОСОБА_1 міг бути як 0,21% так і 0,29% проміле.

Захисник Семенюк А.В. 14.12.2022 року подав заяву, в якій просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, підтримавши вимоги, викладені в апеляційній скарзі, а тому суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 132022 від 26.06.2022 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; результатами тесту №2320 від 26.06.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,25%); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 26.06.2022 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено 0,25% проміле алкоголю; рапортом працівника поліції від 27.06.2022 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 6820»; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 470413 від 26 червня 2022 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції підтверджується, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

В подальшому, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після проходження якого не заперечував проти результату огляду та не просив доставити його до медичного закладу для проходження такого.

Крім того, ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 132022 від 26.06.2022 року та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чим засвідчив свою згоду із внесеними до них даними, а в своїх письмових поясненнях вказав, що погоджується із результатами огляду та відмовляється проходити огляд в медичному закладі.

На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи захисника про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про те, що алкотестер має похибку у 0,04 проміле, оскільки, враховуючи, що результат огляду ОСОБА_1 становив 0,25%, це не впливає на те, що показник вмісту алкоголю у повітрі, що видихається ОСОБА_1 , в будь-якому випадку перевищив дозволену норму.

З огляду на те, що під час огляду ОСОБА_1 здійснювався відеозапис, присутність свідків, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час вказаної дії непотрібна, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

постанову Сокальського районного суду Львівської області від 23 серпня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.