Справа № 309/3420/21
Провадження № 3/309/1509/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Волощук О.Я.

при секретарі Турзай Н.І.

розглянувши матеріали, які надійшли з Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Поліцейським Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області 06.09.2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП про те, що ОСОБА_1 , 06.09.2021 року о 01 год. 20 хв. по вул. Червона площа в смт. Вишково Хустського району Закарпатської області керував автомобілем марки «Daewoo Nubira », державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Зазначив про те, що він керуючи автомобілем марки «Daewoo Nubira », державний номерний знак НОМЕР_1 о 01 год. 20 хв. 06.09.2021 року був зупинений працівниками поліції СРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області. Після зупинки працівник поліції запропонував йому пройти освідчення на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. За результатами проходження освідчення показник приладу «Драгер» показав результат 0,2 проміле, що є допустимою нормою. Однак, працівниками поліції всупереч вимогам «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в неавтоматичному режимі» складено протокол про адміністративне правопорушення про нібито відмову від проходження медичного освідчення. У поданому до суду протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано одного свідка, у присутності якого ОСОБА_1 ніби то відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та додано його пояснення. ОСОБА_1 просив врахувати той факт, що і з дослідженого у судовому засіданні диску із відеозаписом події вбачається, що між ОСОБА_1 та працівниками поліції після зупинки транспортного засобу виник спір в ході якого ОСОБА_1 вів себе некоректно, однак, не відмовлявся від проходження медичного огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Представник особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвокат Гринюк Г.В. вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №235090 від 06.09.2021 складений щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. У порушення вимог п.9 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом МВС №1376 від 06.11.2015 до протоколу про адміністративне правопорушення нічого окрім відеозапису не долучалося. Адвокат Гринюк Г.В. провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП просила закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання 11.05.2022 року ОСОБА_1 , адвокат Гринюк Г.В. подали заяву про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його представника. Просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказується на таке:

1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників;

2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз;

3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у протоколі про адміністративні правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235090 від06.09.2021 року, ОСОБА_1 , 06.09.2021 року о 01 год. 20 хв. по вул. Червона площа в смт. Вишково Хустського району Закарпатської області керував автомобілем марки «Daewoo Nubira », державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння із запахом алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Однак, об`єктивна сторона правопорушення, відображена у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам. Те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння не доведено належними і допустимими доказами. Зокрема, не додано доказів щодо проведення огляду перебування у стані алкогольного сп`яніння чи відмови пройти медичне освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП). З матеріалів справи вбачається, що другий примірник протоколу ОСОБА_1 не вручено, оскільки він міститься в матеріалах справи. ОСОБА_1 пояснив, що він пройшов освідчення на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер», результат якого 0,2 проміле. Дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Від проходження медичного освідчення на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, що стверджується відеозаписом події доданого поліцейським до матеріалів адміністративної справи, у якому окрім прирікання із поліцейським та нецензурною лексикою у сторону поліцейських, іншого не має, свідки адміністративного правопорушення відсутні. Крім того, відеоматеріалом також стверджено, що у працівників поліції був несправний автомобіль і ОСОБА_1 виявив бажання допомогти поліцейським щодо заведення у рух їх автомобіля.

Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_2 , додані до матеріалів адміністративного провадження, оскільки у матеріалах відеофіксації такий свідок не значиться.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), справа «Малофєєва проти Росії» ( заява №36673/04). справа «Карелін проти Росії» (заява №926/08. рішення від 20.09.2016 р.).

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обгрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), n. 161, SeriesА заява № 25).

Крім того, у справі «Paul andAudreyEdwardsv. theUnitedKingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необгрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Судом витребовувалася інформація від Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про те чи освідчувався ОСОБА_1 за допомогою алкотестеру «Драгер» на предмет вживання ним алкоголю та визначення ступеню алкогольного сп`яніння.

Листом заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області М.Ігнатко проінформовано суд про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідчення приладом «Драгер», однак, доданий відеозапис події не засвідчив відмови ОСОБА_1 від проходження освідчення.

Крім того, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП додано лише направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.09.2021 року без підпису ОСОБА_1 , свідки події відсутні, що є суперечливим, оскільки до матеріалів адміністративного провадження додані пояснення свідка ОСОБА_2 , який ніби то, засвідчив відмову ОСОБА_1 від проходження медичного освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Інших належних та допустимих доказів відмови від проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння суду не представлено.

Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження медичного освідчення на стан алкогольного сп`яніння за недоведеністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62,129 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 253, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із недоведеністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.