справа № 361/4350/22
провадження № 3/361/3722/22
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2022 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М., розглянувши матеріали, що надійшли від УПП у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

07 липня 2022 року близько 12 години 40 хвилин по трасі М01 у Київській області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107» н/з НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху.

У суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що він сидів у машині біля траси, а не їхав. До нього підійшли працівники поліції, перевірили документи, через декілька хвилин знову підійшли і запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 попросив почекати поки він зв`яжеться з адвокатом.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Скопич М.С. у судовому засіданні зазначила, що факту зупинки ОСОБА_1 за кермом немає. Пояснила, що він дійсно сказав, що не поїде проходити огляд, але мав на увазі, що не поїде, тому що іще не знає думки адвоката з цього приводу і хотів проконсультуватися з ним. Крім того, вказала, що вони не погоджуються з кваліфікацією правопорушення, так як протокол складений 07.07.2022 року, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності Деснянським районним судом м. Києві була прийнята лише 11.07.2022 року. У зв`язку з усім вищевказаним просила закрити провадження у справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, вивчивши матеріали справи, та оцінивши всі докази по справі, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому згідно положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та його захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, так як у судовому засіданні було досліджено відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозаписі зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме пропозиція поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння та відмова останнього від проходження такого огляду.

Суд вважає необґрунтованими доводи адвоката Скопич М.С. про те, що у матеріалах справи відсутні докази зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2107» н/з НОМЕР_1 , оскільки дана обставина жодним чином не спростовує наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, який полягає у відмові водія від виконання законної вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Крім того, протокол про притягнення до адміністративної відповідальності підписано ОСОБА_1 , та будь-яких заперечень щодо зупинки транспортного засобу не містить, а з відеозапису встановлено, що ніяких заперечень з приводу цього ОСОБА_1 працівникам поліції не виражав. До суду не було надано доказів того, що ОСОБА_1 чи його захисник зверталися із скаргами на неправомірні дії працівників поліції, в тому числі щодо безпідставної зупинки транспортного засобу у компетентні органи.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Відповідно до наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено у вину відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у випадку повторного протягом року керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Між тим, зазначивши об`єктивний склад вчиненого правопорушення, поліцейськими було зазначено, що ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 130 КУпАП. При цьому працівником поліції не було зазначено про повторність керування порушником транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є єдиною кваліфікуючою ознакою, за наявності якої дії ОСОБА_1 можуть кваліфікуватися за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд встановив, що не дивлячись на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відповідальність ОСОБА_1 за порушення ПДР України передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, він не може в даному випадку бути притягнутий до відповідальності за вказаною нормою, оскільки матеріали справи не містять даних про повторне протягом року керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Тому дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зазначає, що сутність вчиненого правопорушення у протоколі викладена з достатньою повнотою і дає можливість належним чином кваліфікувати дії ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 238308 від 07 липня 2022 року, відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 238308 від 07 липня 2022 року.

Відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійною підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статей 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені частиною 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, вчинення адміністративного правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 33, 34, 40-1, 124, 130, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000(сімнадцять тисяч)грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н.М. Петришин