Справа № 383/1044/22
Номер провадження 3/383/447/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Замша О.В.,

- за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 483395 від 27.10.2022 року за провину ОСОБА_1 поставлено те, що вона 20.10.2022 року близько 8 год. 30 хв. в приміщенні будинку вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_2 психологічного та економічного характеру, ображала грубою лайкою та зачинила кімнату кухні на замок навісний, повністю обмеживши у харчуванні. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала вину у вчиненні правопорушення, пояснивши, що проживає з матір`ю ОСОБА_2 та неповнолітньою донькою. Між нею та матір`ю існують тривалі конфлікти, в ході яких саме матір ображає її та застосовує силу. 20 жовтня 2022 року мати почала сварку та накинулася на неї з бійкою, про що ОСОБА_1 повідомила поліцію заявою про вчинення кримінального правопорушення. Заперечила вчинення щодо матері будь-яких неправомірних дій.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, документи, долучені до матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 цього Закону, психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, надані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №483395 від 27.10.2022 року;

- письмове пояснення ОСОБА_2 від 25.10.2022 року, за змістом якого вона повідомляє, що її донька 20 жовтня 2022 року спровокувала сварку, не пускала на кухню, кричала, нецензурно лаялася та вчинила бійку, спричинивши ушкодження у викладі подряпин обличчя та вирвала пасма волосся на голові, залякує та шантажує;

- письмове пояснення ОСОБА_1 від 27.10.2022 року, за змістом якого вона заперечила вчинення сварки відносно своєї матері, зазначивши, що саме мати вчинила сварку та бійку відносно неї, про що ОСОБА_1 повідомила до поліції у заяві про вчинення злочину.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері сім`ї і захисту прав членів сім`ї; об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу.

Так, зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки протокол містить відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, про місце розгляду справи, надано право подати пояснення до протоколу, яким ОСОБА_1 скористалася та надала пояснення.

Разом з тим, на переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 КУпАП за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

Проте, докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 , відсутні.

Так, жодним чином не перевірені та не доведені обставини, які викладені потерпілою у заяві про вчинення домашнього насильства та у поясненнях, а саме спричинення тілесних ушкоджень, пошкодження волосяного покриву голови, не оглянуто домоволодіння та на наявність встановлених ОСОБА_1 обмежень у доступі до кімнат тощо.

Також не перевірені пояснення ОСОБА_1 щодо її звернення в день події (20.10.2022 року) до правоохоронних органів з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень.

При цьому слід відмітити, що звернення потерпілої ОСОБА_2 до поліції мало місце через п`ять днів після події, а саме 25.10.2022 року.

Відтак, викладені у протоколі обставини не підтверджені жодними доказами, передбаченими ст.251 КУпАП.

Вказані суперечності в ході судового розгляду матеріалів не можуть бути усунуті, оскільки суд не уповноважений самостійно відшукувати та збирати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, змінювати чи удосконалювати іншим чином обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), справа «Малофєєва проти Росії» ( заява №36673/04). справа «Карелін проти Росії» (заява №926/08. рішення від 20.09.2016 р.).

Згідно із ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи вимоги до доказів та доказування, встановлені у ст.251 КУпАП суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Пунктом 1 частини 1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вимогами ч.1 ст.284 КУпАП за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Отже, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вважаю, що факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є недоведеним, у зв`язку із чим справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.В. Замша