Справа №: 148/1930/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2022 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 12.11.2022, 11.11.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 надано солдату ОСОБА_1 чергове звільнення із розташування військової частини НОМЕР_1 до 08:00 год., 12.11.2022, та під час ранкового шикування та перевірки наявності особового складу, виявлено відсутність без поважних причин ОСОБА_1 . До розташування військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 прибув близько 12:10 год., та поважних причин своєї відсутності не надав, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що попередив командира взводу, про те, що стались непередбачувані обставини, а саме, зламався автомобіль, тому вважає, що запізнився на службу з поважних причин, та адміністративне правопорушення не вчиняв.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1-3; 27-29), довідку №382 від 13.11.2022 (а.с. 6), рапорт (а.с. 7-9), доповідь № 381 від 12.11.2022 (а.с. 10, 11), службову характеристику солдата ОСОБА_1 (а.с. 12), пояснення (а.с. 14-16), записку про звільнення (а.с. 17), книгу обліку звільнених військової частини (а.с. 18-20), постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 14.11.2022 (а.с. 23), суд встановив наступне.

Згідно ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан в Україні. Указом Президента України №69/2022 оголошено та проведено загальну мобілізацію.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», з моменту введення в дію Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 69/2022 в Україні діє особливий період.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, та письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 попередив його про своє запізнення, так як його автомобіль зламався та для того, щоб прибути до військової частини йому потрібно закінчити ремонт транспортного засобу, тому суд приходить до висновку, що у діях останнього відсутній прямий умисел на самовільне залишення військової частини, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме в умовах особливого періоду нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у військову частину НОМЕР_1 , в зв`язку з чим спростовується склад адміністративного правопорушення ч.4 ст.172-11 КУпАП в діях ОСОБА_1 в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст.172-11 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та враховуючи те, що встановлені судом обставини та покази особи, яка притягується до відповідальності, не підтвердили факт умисного нез`явлення на службу без поважних причин останнім, а наявні у матеріалах справи докази не дають можливості прийти до однозначного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд вважає, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 172-11, 247, 283, 287, 289 КУпАП, ст. 3 СК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: