Справа № 167/611/22
Номер провадження 3/167/343/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І. І.,

секретаря судових засідань - Матвійчук Л. О.,

з участю особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Хитрика Р. І.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

До Рожищенського районного суду Волинської області надійшли матеріали щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №197701 від 24 жовтня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 24 жовтня 2022 року о 20 год 12 хв в м.Рожище на перехресті вул. Привокзальна та вул. Січових Стрільців, керуючи автомобілем марки «OPEL ZAFIRA» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження в установленому порядку медичного огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.130 КУпАП заперечив. Суду пояснив, що транспортним засобом не керував та спиртні напої не вживав. Працівники поліції в м.Рожище на перехресті вулиць Привокзальна та Січових Стрільців, підійшли до нього під час того, як він знаходився за кермом автомобіля, який стояв на паркінгу біля магазину в м.Рожище. Наміру керувати автомобілем не мав. Автомобілем керувала його дружина, яка була присутня в автомобілі. Коли він вийшов з автомобіля, поліцейський повідомив, що від нього чути запах алкоголю. Не з`ясувавши всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення, поліцейський забрав його до райвідділу поліції, де склав протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як автомобілем в стані алкогольного сп`яніння він не керував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хитрик Р. І. підтримав пояснення, надані його довірителем, та додатково зазначив, що як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамери поліцейського, не неможливо зробити висновок про те чи, керував ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та чи зупиняли його співробітники поліції під час керування транспортни засобом. Крім того працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яннія. Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено: «від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовивився…». Проте, працівниками поліції не закокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . У зв`язку з наведеним, просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, за змістом вищезазначеної норм закону, об`єктивну сторону вказаного правопорушення складає саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції до суду були надані протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №197701 від 24 жовтня 2022 року, письмові пояснення свідків від 24 жовтня 2022 року, відеозапис з бодікамери поліцейського на DVD-R диску.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв 24 жовтня 2022 року та керування транспортним засобом. Про що зазначив у протоколі.

Як було встановлено із переглянутого відеозапису, долученого до адміністративних матеріалів, співробітники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, однак ОСОБА_1 відмовився.

Сам момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «OPEL ZAFIRA» д.н.з. НОМЕР_1 у час та місці зазначені в протоколі на відеозапису не зафіксований.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 вказувала, що саме вона керувала автомобілем «OPEL ZAFIRA» д.н.з. НОМЕР_1 24 жовтня 2022 року, однак коли приїхали поліцейські за кермом сидів її чоловік ОСОБА_1 , в зв`язку з технічними несправностями автомобіля.

Свідок ОСОБА_3 , вказував, що не бачив, хто саме перебував та керував вищевказаним автомобілем, бачив лише як ОСОБА_1 біля приміщення поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, прте останній відмовився.

На думку суду, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень.Оглядом DVD диску з відеозаписом встановлено відсутність даних про зупинку працівниками поліції водія ОСОБА_1 24 жовтня 2022 року, о 20 год 12 хв в м. Рожище на перехресті вулиць Привокзальна та Січових Стрільців.

Отже, аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL ZAFIRA» д.н.з. НОМЕР_1 . На відеозаписі долученому до матеріалів справи відсутня зупинка транспортного засобу та з показань свідків, допитаних в судовому засіданні такого не встановлено.

У зв`язку з цим, подальше проходження огляду на стан сп`яніння не пов`язане із фактом керування ним автомобілем. Вказані обставини також об`єктивно підтверджується оглянутим судом відеозаписом, показами свідків.

Таким чином, викладене у своїй сукупності свідчить, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, оскільки відсутні докази на підтвердження факту керування останнього транспортним засобом у час та місці зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає.

Крім того, як зазначив Верховний суд у Постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І. І. Сіліч