Номер провадження: 33/813/552/22
Справа № 503/1286/21
Головуючий у першій інстанції Вороненко Д. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Шлапак А.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кодимського районного суду Одеської області від 02 березня 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №098689, відповідно до якого 10 вересня 2021 року о 06.00 годині ОСОБА_1 в м. Кодима по вул. Промисловій керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння, а саме хитка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, а також в медичному закладі відмовився, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Постановою судді Кодимського районного суду Одеської області від 02 березня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень.

На дану постанову адвокат Мартинюк Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та закрити адміністративне провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права

В доводах апеляційної скарги зазначено, що сам по собі факт визнання вини ОСОБА_1 , а саме те, що він випив 0,5 пива, не може бути достатнім доказом та звільняти від збору доказів органом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення. Надані відеозаписи є неналежними та недопустимими доказами.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №098689 від 10.09.2021р., відповідно до якого 10 вересня 2021 року о 06.00 годині ОСОБА_1 в м. Кодима по вул. Промисловій керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння, а саме хитка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, а також в медичному закладі відмовився, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП .;

- поясненням ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення вірно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції правильно вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Обставини що пом`якшують або обтяжують вчинене не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції вірно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом на підтвердження доводів, які зазначені у апеляційній скарзі, не надано жодного належного та допустимого доказу.

Щодо доводів апеляційної скарги зазначення у поясненнях ОСОБА_1 про вживання 0,5 літрів пива, то апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №098689 від 10.09.2021р. був складений за порушення вимоги п.п. 2.5 ПДР.

Відповідно до вимоги п.п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння і відповідно керування транспортним засобом.

Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Кодимського районного суду Одеської області від 02 березня 2022 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Кодимського районного суду Одеської області від 02 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік