Справа № 167/572/22
Номер провадження 3/167/495/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2022 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю: секретаря судового засідання О.В. Давидюк,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за матеріалами, що надійшли з Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки села Копачівка Рожищенського району Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , розлученої, не працюючої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 286930 від 30.09.2022 року, ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: систематично зловживає алкогольними напоями, не забезпечує належних умов проживання, не приймає участі у вихованні дитини, і своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, визнала частково, в своїх пояснення вказала, що алкогольними напоями не зловживає, забезпечує належний догляд та умови проживання для свого сина та бере участь у його вихованні та навчанні. Єдиною її провиною вважає те, що вона мало спілкувалася зі своїм неповнолітнім сином, що в кінцевому призвело до втрати довіри сина до неї та батьківського авторитету.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_3 безпосередньо у судовому засіданні дала показання, згідно яких, ОСОБА_1 є її донькою і вони, разом з онуком ОСОБА_4 та колишнім зятем, живуть в різних частинах одного будинку. ОСОБА_1 є хорошою мамою відносно свого сина ОСОБА_4 , але проблема полягає у тому, що вона більше займається матеріальним забезпеченням сина, ніж його вихованням. ОСОБА_4 в основному жив у бабусиній частині будинку, оскільки його мама ходила на роботу, їздила на заробітки. ОСОБА_3 дуже любить свого онука ОСОБА_4 , завжди ставала на його сторону у конфліктах з мамою, захищала його тощо. ОСОБА_1 не зловживає спиртними напоями. Зараз між нею та ОСОБА_4 налагодилися нормальні стосунки. ОСОБА_3 також відчуває свою провину у тому, що між ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_4 було відчуження.

В судовому засіданні, крім заслуховування показань свідка ОСОБА_3 , були досліджені: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 286930 від 30.09.2022 року ( ас 50); рапорти інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Луцького РУП ГУНП у Волинській області К. Антонюк від 05.10.2022 року, від 13.11.2022 року, від 11.12.2022 року ( ас 51, 60, 61); копія рапорту помічника чергового Відділу поліцейської діяльності №1 ( м Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Т.М. Савчук ( ас 53); копія протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.09.2022 року ( ас 54); письмові пояснення ОСОБА_3 від 18.09.2022 року, ОСОБА_2 від 30.09.2022 року, ОСОБА_1 від 30.09.2022 року ( ас 55, 57, 58); копія рапорту помічника чергового Луцького РУП ГУНП у Волинській області А.Ю. Андреюк ( ас 56).

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_3 та зазначені матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Усі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом в справі, обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших, належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи, а саме: у рапорті від 18.09.2022 року ( ас 53), у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.09.2022 року ( ас 54), у рапорті від 21.09.2022 року ( ас 56), в письмових поясненнях ОСОБА_3 від 18.09.2022 року ( ас 55), вказано, що « гр ОСОБА_5 зловживає спиртним та не доглядає за своїми неповнолітніми дітьми». Жодної інформації відносно ОСОБА_1 про невиконання нею батьківських обов`язків дані матеріали не містять.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення: рапорт інспектора сектору ювенальної превенції, на підтвердження обставин, зазначених у протоколі, є датований 05.10.2022 року ( ас 51), а також рапорти від 13.11.2022 року ( ас 60) і від 11.12.2022 року ( ас 61), тобто вже після його складення 30.09.2022 року. За таких обставин дані рапорти не можуть визнаватися судом як належні та допустимі докази у дані справі.

З письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 від 30.09.2022 року ( ас 57) вбачається, що неповнолітня особа була опитана в присутності бабусі ОСОБА_3 , тобто заявника у справі, і без участі законних представників, або захисника, або представника органу опіки та піклування. Вказані грубі порушення прав та інтересів неповнолітньої особи ставлять під сумнів зазначені пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 і за таких обставин не можуть визнаватися судом як належні та допустимі докази у дані справі.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому Європейський суд з прав людини робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Проаналізувавши зібрані і досліджені безпосередньо у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 184 КУпАП, а саме його суб`єктивної строни умислу на ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Письмові пояснення ОСОБА_1 від 30.09.2022 року спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Крім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що підписала вказані пояснення не читаючи, оскільки перебувала в сильному душевному хвилюванні від непростої ситуації з сином.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись частиною 1 статті 184, статтею 245, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неподання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька