ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6228/22

провадження № 3/0285/4758/22

21 листопада 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м Новоград-Волинський, громадянки України,

яка зареєстрована по АДРЕСА_1 ,

та проживає по АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

З адміністративних протоколів, що надійшли до суду 21.11.2022 в кількості 7 штук, слідує, що ОСОБА_2 , починаючи з 27.10.2022 по 30.10.2022 та з 1.11.2022 по 3.11.2022, ухилилася від виконання обов`язків, передбачених ст.150 СКУ, щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній знаходився по АДРЕСА_2 без материнського догляду, любові, турботи, його життям та розвитком не цікавилась.

Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_2 складено 7 протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження.

Розглянувши адміністративний матеріал, приходжу до наступного висновку.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення, у якому зазначається відомості, визначені ст.256 КУпАП.

У чинному КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги: він повинен містити, зокрема, викладення суті адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП трактується як: ухилення ними від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законах України Про охорону дитинства, Про освіту. Аналіз приписів останніх дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо невиконання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання та навчання неповнолітніх. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Підставою для складання відносно ОСОБА_2 працівником поліції протоколів стали її власні письмові пояснення, окрім яких на підтвердження її вини суду надано:

протоколи (7шт.) про адміністративне правопорушення;

копія свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, матір`ю якої записана ОСОБА_2 ;

рапорти начальника сектору ювенальної превенції відділу превенції Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області Р. Швайківського від 09.11.2022.

Надані докази, половина з яких долучені до справи у ксерокопіях, викликають розумні сумніви, наявність яких не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Суду у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), оскільки з них неможливо встановити, яким чином правоохоронним органам стало відомо, що малолітній син ОСОБА_2 понад вісім днів знаходився без догляду матері, за яких обставин та хто був поруч із дворічним малюком.

Окрім того, з матеріалів слідує, що ОСОБА_2 покинула дитину без догляду в період з 27 по 30 жовтня 2022 року та з 01 по 3 листопада 2022 року, при цьому 31 жовтня 2022 року хлопчик без догляду не залишався.

Доказова база вини ОСОБА_2 «є суперечливою», що не дає правових підстав для встановлення обставин, викладених у процесуальних документах, а самі по собі протоколи про адміністративне правопорушення, які були складені усі в один день, не можуть бути достатніми доказами та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на їх складання, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відтак, провадження в справі підлягає закриттю.

Принагідно зазначити, що відсутність заперечень у протоколі самої особи, відносно якої він складений, або погодження з його змістом чи визнання нею вини, є лише її суб`єктивним ставленням до події, що відбулася, та не є безумовним доказом вчинення правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247 п.1, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/6228/22 (провадження № 3/0285/4758/22) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП об`єднати зі справами № 285/6229/22, 285/6230/22, 285/6231/22, 285/6232/22, 285/6233/22 та 285/6234/22 про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.184 КУпАП,

присвоївши справі №285/6228/22 (провадження № 3/0285/4758/22)

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 за ч 1 т.184 КУпАП,

у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин