П О С Т А Н О В А
іменем України

18 листопада 2022 року м. Шаргород

Справа №152/1012/22
Провадження №3/152/549/22

Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Славінська Н. Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шостаківка Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 06.05.2008 року Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області, мобілізований та проходить службу в ЗСУ,
- за ч.1 ст.130 КпАП України,
встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №324089 від 06.10.2022 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме в тому, що 05.10.2022 року о 23 годині 20 хвилин в с. Гибалівка на вул. Комсомольській керував транспортним засобом Ауді з іноземним реєстраційним номером Республіки Литви НОМЕР_2 , знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови (невиразна мова), різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (почервоніння обличчя)), при цьому від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» та в закладі охорони здоров`я КНП «Шаргородська МЛ» відмовився (що зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського №SNG21Ф3496), чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Гибалівка тепер Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області.
Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.
Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі відповідних територіальних громад, затверджених КМУ.
Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.
Село Гибалівка входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.
Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначався на 31.10.2022 року та відкладався на 18.11.2022 року у зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 .
В судові засідання ОСОБА_1 викликаний належним чином.
В суд на 31.10.2022 року та на 18.11.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом надіслання судових повісток за вказаною ним у протоколі про адміністративне правопорушення адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із зворотними рекомендованими поштовими повідомленнями, судові повістки отримані ОСОБА_1 19.10.2022 року та 05.11.2022 року, тобто завчасно (а.с.9, 10).
При цьому, суддя зауважує, що ОСОБА_1 не подавав заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи у його відсутності, чи інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, проте, надіслав на електронну адресу суду письмове пояснення щодо факту адміністративного правопорушення, копію паспорту та військового квитка (а.с.11-13).
Так, частиною 1 ст.277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Відтак, про дату розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений завчасно, зокрема 19.10.2022 року та 05.11.2022 року (а.с.9, 10).
З огляду на викладене вважаю за можливе розглянути матеріали справи у його відсутності, що відповідає положенням ч.1 ст.268 КпАП України, якою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) зазначається, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено про місце розгляду справи Шаргородський районний суд Вінницької області, при цьому ним вказано адресу його місця проживання.
Таким чином, ОСОБА_1 , на переконання суду, безперечно розумів, що за вказаною ним адресою місця проживання буде здійснено його виклик для розгляду справи про адміністративне правопорушення та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.
Судом встановлено наступні обставини: 1) судові повістки з інформацією про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення вручені ОСОБА_1 19.10.2022 року та 05.11.2022 (а.с.9, 10); 2) будь-які клопотання, заяви тощо про відкладення розгляду справи, останнім не подані.
Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та надіслання до суду письмових пояснень ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що останньому відомо про розгляд у Шаргородському районному суді справи про адміністративне правопорушення щодо нього, але останній, не прибувши до суду на визначені дату та час для розгляду справи про адміністративне правопорушення, своїми фактичними діями реалізує надане йому право не з`являтися для розгляду справи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору.
Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, подавав письмові пояснення щодо протоколу, в якому, серед іншого вказав про проходження служби в ЗСУ у зв`язку із мобілізацією, вважаю можливим розглядати справу у його відсутності, що не суперечить вимогам ст.268 КУпАП.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.
Так, ОСОБА_1 у письмовому поясненні, що надіслане на електронну адресу суду 18.11.2022 року, вказав, що є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить службу на першій лінії оборони у Харківській області. 05.10.2022 року він їхав у м. Шаргород у короткострокову відпустку на строк п`ять діб. Проїжджаючи с. Гибалівка Шаргородської ОТГ приблизно о 22 годині він зупинив автомобіль на узбіччі дороги, дістав пляшку горілки та бутерброди, повечеряв, випивши 0,25 л. горілки, після чого вирішив перепочити та заснув, оскільки був дуже втомленим, проїхавши довгий шлях. Автомобілем він не їхав та вирішив поспати у салоні автомобіля. Коли він спав у автомобілі, то його розбудили працівники поліції, які почали перевіряти документи. Він надав поліцейським для огляду свої документи. Після цього працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився, пояснивши, що автомобілем Ауді з реєстраційним номером НОМЕР_2 він не керував, так як спав у салоні автомобіля. Разом з тим, поліцейськими не взято до уваги його заперечення та складено протокол про адміністративне правопорушення. Щодо викладених у протоколі фактів він заперечує, провадження у справі просить закрити (а.с.11).
В судовому засіданні досліджено письмові докази, які надіслані ВП №2 Жмеринського РВП у Вінницькій області: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06.10.2022 року (а.с.3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.10.2022 року (а.с.2); довідку про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с.5); відеозапис фіксування адміністративного правопорушення на електронному носієві DVD-R-диску (а.с.6).
Крім того, судом досліджено копію військового квитка ОСОБА_1 , з якого вбачається, що він 19.03.2022 року мобілізований та проходить службу у ЗСУ (в/ч НОМЕР_4 ) (а.с.13).
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Відповідно до п.1.10. ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…
Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Проаналізувавши письмові пояснення ОСОБА_1 , письмові докази та відеозапис з фіксуванням події адміністративного правопорушення у сукупності, суд не вбачає підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки, на переконання суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведена.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді, згідно із ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що перераховані вище докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із такого.
Так, зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №324089 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки протокол містить відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, про розгляд справи в Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким останній не скористався (а.с.1).
На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 КУпАП, за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.
Частина 2 ст.251КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Тобто тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на уповноважених осіб, визначених ст.255 КУпАП.
У даному випадку, поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, однак жодних доказів на підтвердження цього не додав.
Відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.
Таким чином, застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є правом поліції.
У даному випадку до матеріалів справи про адміністративне правопорушення приєднано відеозапис фіксування адміністративного правопорушення на DVD-R диску (а.с.6).
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що оглянуто безпосередньо в судовому засіданні, вбачається, що відеозапис триває 40 секунд; на відеозапису не видно жодної особи, зокрема, ні поліцейського, ні особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення; не зафіксовано ні факту руху транспортного засобу, ні факту зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та взагалі факту керування останнім транспортним засобом.
Також, на відеозапису не видно автомобіля, яким би керував ОСОБА_1 , та не чути, щоб якийсь автомобіль був з увімкненим двигуном.
На відеозапису лише чути голоси двох осіб чоловічої статі, один з яких зазначає відомості про особу ОСОБА_1 , про наявність ознак алкогольного сп`яніння та необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, а інша особа заперечує необхідність проходження такого огляду.
У випадку, якщо на відеозапису не зафіксовано руху транспортного засобу під керування ОСОБА_1 05.10.2022 року, то, відповідно до вимог ст.266 КУпАП для цього поліцейському при фіксуванні адміністративного правопорушення слід було залучити двох свідків.
У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано жодного свідка адміністративного правопорушення.
Таким чином, ні відеозапису, ні свідків, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та момент його зупинки немає.
Частинами 1-6 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, огляду підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 05.10.2022 року о 23.20 годині в с. Гибалівка, а також факту руху транспортного засобу взагалі, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, поліцейським не доведено, тому підстав для здійснення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у поліцейського не було.
Відтак, суд вважає, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджені дослідженими доказами, що додані до нього, спростовані письмовим поясненням ОСОБА_1 , відеозаписом фіксування поліцейським адміністративного правопорушення, тому суд робить висновок про те, що матеріали справи не містять належних, допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а його заперечення щодо факту керування транспортним засобом, викладені в письмовому поясненні є обґрунтованими, тому заслуговують на увагу.
Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченої особи (ст.62 Конституції України), виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суд вважає, що в діях останнього відсутній елемент об`єктивної сторони правопорушення керування транспортним засобом, що є необхідним для кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.
Аналогічні правові висновки про те, що відсутність такого елементу об`єктивної сторони правопорушення як керування особою транспортним засобом, що є необхідним для кваліфікації дій особи за ч.1 ст.130 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, зроблено Вінницьким апеляційним судом у постанові від 24.06.2022 року у справі №152/304/22, у постанові від 06.09.2022 року у справі №152/267/22.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.
За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Пунктом 1 частини 1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Крім того, суд враховує вимоги ч.1 ст.284 КУпАП, відповідно до якої за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Отже, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, закрити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: