Справа № 703/1619/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

29 червня 2022 року від заступника начальника ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області до суду надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

29 червня 2022 року після автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано на розгляду судді Прилуцькому В.О.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186562 від 28 червня 2022 року, ОСОБА_1 , 28 червня 2022 року о 00 год. 30 хв. по вул. Миру в с. Балаклея Черкаського району Черкаської області керував автомобілем Ford Escape д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер» та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав, просив суд врахувати подані ним письмові пояснення.

В судове засідання, призначене на 29 листопада 2022 року ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву в якій вказав, що він не визнає вину у правопорушенні вказаному в протоколі, автомобілем не керував та просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП справу може бути розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за умови, якщо вона була повідомлена, в разі якщо від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Враховуючи вказану позицію ЄСПЛ та приймаючи до уваги, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явився, клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило, суддя вважає за можливе розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та ухвалити рішення за наявними в справі доказами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 280 КУпАП, вказує на те, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративне правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (дал іКонвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» (далі Закон), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, дотримання принципу верховенства права є однією з основ демократичного суспільства.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі ЄСПЛ) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

ЄСПЛ з метою справедливого провадження та дотримання статті 6 Конвенції вважає, що провадження у справах про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини», «Лутц проти Федеративної Республіки Німеччини»,«Лауко проти Словаччини» та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України»).

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» (п. 21) Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За даних обставин, враховуючи наявність пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, диску з відеозаписом, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі серії ААБ № 186562 від 28 червня 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 по вул. Миру в с. Балаклея керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння та від продуття алкотестеру «Драгер» відмовився згідно чинного законодавства.

Згідно з ч.2,3,4 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п.6 розд. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858 та п. 1 ч.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, якими не можуть бути залучені працівники національної поліції та особи щодо неупередженості яких є сумніви. Результати такого огляду зазначаються у відповідному акті, дані якого заносяться до протоколу і долучається до нього. Він складається у 2-х примірниках, один з яких вручається водію.

Особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами (ч. 1 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП, п.7 р.1 відповідної Інструкції та п.6 ч.3 Порядку лише той водій транспортного засобу, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або при його незгоді з результатами такого огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 в поданій до суду заяві вказав, що він не керував транспортним засобом 28 червня 2022 року взагалі та повідомляв про це працівникам поліції, однак вони не стали з`ясовувати обставини та привізши його до відділку поліції повідомили, що необхідно підписати протокол та він не маючи достатнього рівня знань написав все що йому сказали працівники поліції.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений у відсутність свідків, оскільки про них відсутня вказівка у відповідній частині протоколу.

З оглянутої копії відеозапису, наявної в матеріалах адміністративної справи, не вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля Ford Escape. З оглянутого відеозапису вбачається лише те, що ОСОБА_1 перебував в приміщенні разом з працівниками поліції, які запитували у нього чи керував він транспортним засобом та чи вживав алкогольні напої.

З доданого до протоколу диску вбачається, що працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи буде він проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або за допомогою алкотестеру «Драгер», на що останній відповідав, що він відмовляється проходити такий огляд.

З даного відеозапису, судом не встановлено наявності під час складення протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП свідків, які відповідно до Інструкції повинні були бути присутні під час проходження, чи відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Не вбачається також із відеозапису і самого факту складення вказаного протоколу та під час цього відмови ОСОБА_1 у проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відеозаписи не містять.

Окрім того з оглянутого відеодиску не вбачається факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відмови ним на місці зупинки від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою алкотестеру «драгер» та к в медичному закладі.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186562 від 28 червня 2022 року, не було дотримано норм ч. 2 ст. 266 КУпАП, не було використано технічні засоби (відео фіксація на боді камеру), як і не було залучено до огляду на стан сп`яніння свідків.

Суд зауважає і на тому, що ОСОБА_1 не було повідомлено причину його доставлення до відділення поліції, про те, що відносно нього буде складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не було роз`яснено його права передбачені Конституцією України та іншими законодавчими актами країни, що позбавило його розуміння того що відбувається та відповідно він не мав можливості скористатись правом на захист, що є грубим порушенням норм законодавства України.

Відповідно до ст. 183 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, в якій окрім іншого, повинно бути зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах № 295/3099/17 від 17 липня 2019 року та № 524/9716/16-а від 13 лютого 2020 року, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок працівника поліції щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186562 від 28 червня 2022 року вбачається, що до протоколу додається направлення, акт огляду, відео фіксація кам. № 97, п/в.

З даного посилання в протоколі не можливо становити на який саме технічний засіб було здійснено відео фіксацію, відповідно такий доказ не можна вважати допустимим та таким, що підверджує скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На запит суду від ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла відповідь за № 16135 від 15 листопада 2022 року.

З вказаної відповіді вбачається, що окрім наявного в матеріалах справи відеозапису стосовно ОСОБА_1 , в тому числі і відеофіксації факту керування останнім транспортним засобом 28 червня 2022 року відсутні.

Окрім того згідно відповіді зазначено, що протокол ААБ № 186562 на водія ОСОБА_1 , складався у присутності свідків, які зазначені у цьому пртоколі та на окремих аркушах до прототоколу додані їх пояснення. Свідком керування автомобілем водієм ОСОБА_1 був ОСОБА_2 , який володіє інформацією щодо обставин справи, яле як свідок у адміністративному протоколі не вказувався та не був опитаний нарядом поліції у якості свідка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 186562 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З оглянутих матеріалів адміністративної справи вбачається, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186562 від 28 червня 2022 року, в ній міститься Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (свідки огляду в якому також не зазначені), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт інспектора СРПП ВП № 2 Бондар В.О. та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Жодних пояснень свідків на окремому аркуші, як зазначено у відповіді ВП № 2 ЧР УП ГУНП в Черкаській області від 15 листопада 2022 року матеріали справи не містять.

Згідно з ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Даних відносно свідків скоєного ОСОБА_1 правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що свідчить про їх відсутність.

З відповіді зазначено вище вбачається, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 зафіксована на відео фіксацію кам. № 97., інші відеозаписи відсутні.

На записі зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння за допомогою спеціальних засобів та в медичному закладі, проте дотримання процедури направлення для проходження освідування на відеозаписі відсутня. Згідно п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03 лютого 2016 року №100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним, тобто переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом. Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, де вказано, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. В даному випадку відеозапис включався не під час зупинки транспортного засобу та виявлення факту порішення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а вже під час його перебування в приміщенні відділення поліції, тому такий запис не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26 червня 2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вище наведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 , вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, врахувавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозапис до протоколу ААБ № 186562, який не містить жодних підтверджень того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом за вказаних в протоколі обставин, та дослідивши інші матеріали справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, за який передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в суді не встановлено достатніх доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодеку.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, а саме те, що він як особа, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7,221,247,252,256,279,283,284 КУпАП, а також відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: В. О. Прилуцький