Справа № 135/269/22
Провадження № 3/135/154/22
ПОСТАНОВА

іменем України

04.05.2022 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2022 року о 16 год. 15 хв. в м. Ладижин по вул. П.Кравчика водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW 3201», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законні вимоги працівника поліції про зупинку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що дійсно їхав в м. Ладижин своїм автомобілем, спізнювався на тренування, виїзджав з другорядної вулиці на основну дорогу, повернув направо і прискорився. Краєм ока побачив працівників поліції і людей з автоматами. Проїхав прямо, ніхто йому не махав про зупинку. Десь через 1,5 год. після тренування побачив пропущений виклик, передзвонив, виявив, що це був інспектор Брудницький Я., який сказав, що потрібно поговорити. Він під?їхав до інспектора, який сказав, що хотів його зупинити, бо він виїхав з прискоренням. Вирішив зателефонувати адвокату, який був зайнятий. Почав нервувати, бо хотів забрати свої документи. Працівники поліції робили огляд автомобіля, пояснюючи це превентивними заходами.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бодачевський Р.В. в судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушеннями. Працівником поліції було здійснено дописування в протоколі, що заборонено законом. Передбачених законом підстав для зупинки транспортного засобу в інспектора поліції не було. Причину зупинки інспектор пояснив тим, що в країні оголошено воєнний стан. Водій ОСОБА_1 був зосереджений на керуванні своїм автомобілем в межах своєї смуги руху і лише мимоволі побачив, що по інший бік дороги стоять працівники поліції, при цьому не бачив, що працівник поліції зупиняв його за допомогою жезлу. Водій ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував. Інспектором було відмовлено в можливості скористатись правовою допомогою. Автомобіль працівників поліції був припаркований на дорозі з порушеннями вимог правил дорожнього руху в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена». Тому вважає, що в діях ОСОБА_1 не має складу правопорушення. Просив справу закрити.

Незважаючи на захисну позицію ОСОБА_1 , його вина у вчиненому правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, даними, що містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №243278 від 28.03.2022; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , показаннями свідка ОСОБА_2 та частково поясненнями ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що перебував на чергуванні в складі територіальної оборони разом із патрулем поліції. Пам?ятає як автомобіль «BMW» виїзджав десь від магазину «Енергетик». Він розвернувся, бо почув звук різкого прискорення автомобіля, який виїхав із заносом праворуч. Працівник поліції хотів зупинити автомобіль. Для цього працівник поліції вийшов на дорогу до її середини, щоб зупинити автомобіль. Автомоібль проїхав далі. Після цього пам?ятає як вони обговорювали хто їхав тим автомобілем. Встановили хто міг їхати автомобілем по місту. Інспектор поліції телефонував водієві, який через певний час приїхав до місця, де вони стояли. Водій казав, що не чув як до нього дзвонили, бо був в спортзалі. Після чого проводився огляд автомобіля, складався протокол.

Вказані покази свідка ОСОБА_2 повністю відповідають його письмовим поясненням, долученим до справи. Відтак не викликають в суду жодних сумнівів у їх правдивості.

В судове засідання неодноразово викликався свідок ОСОБА_3 , однак в судове засідання не з?явився. По телефону повідомив, що не може з?явитись до суду, оскільки перебуває на військовій службі по захисту країни від військової агресії.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 зазначено, що 28.03.2022 він перебував в складі територіальної оборони, був свідком того, як водій автомобіля «BMW» сірого кольору виїжджав на вул. П.Кравчика з різким прискоренням. Працівник поліції зупиняв автомобіль жезлом, однак, автомобіль не зупинився та поїхав.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 повністю відповідають письмовим поясненням свідка ОСОБА_2 та показанням ОСОБА_2 , даними в судовому засіданні, відтак, не викликають в суду сумнівів в своїй правдивості.

В судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_4 пояснив, що перебував на службі з напарником та службовцями територіальної оборони по вул. П.Кравчика. Службовий автомобіль був припаркований на обочині дороги. Навпроти, із заїзду з прилеглої території всі звернули увагу на різкий виїзд автомобіля «BMW». Вирішив зупинити автомобіль жезлом, щоб перевірити що могло бути причиною різкого руху автомобіля у воєнний час біля патруля працівників поліції та службовців територіальної оборони. Водій подивився на нього і не зупинився, поїхав далі. Встановив, що за кермом перебував ОСОБА_1 , в нього був його телефон і він зателефонував йому. Згодом той приїхав, сказав, що не зупинявся, бо поспішав в спортзал. Вказав, що відстань від початку виїзда автомобіля з повороту і до того місця де перебував він як поліцейський була достатня для того, щоб водій побачив, що він його зупиняє. Після того, як водій під?їхав через певний час, щодо нього було складено протокол. Було роз`яснено права водієві, надано можливість подзвонити адвокату. Водій казав, що телефонував адвокату, але той був в той час зайнятий.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи, він вказує, зокрема, що йому не були зрозумілі рухи інспектора, який вважав, що зупиняв його з обочини дороги через дві суцільні смуги руху.

Враховуючи викладене, суд критично сприймає пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він не бачив, що працівник поліції його зупиняв. Суд вважає такі пояснення такими, що дані з метою уникнення відповідальності. Оскільки обставина щодо того, що працівник поліції однозначно подав водієві вимогу про зупинку підтверджена як протоколом про адміністративне правопорушення, так і показаннями свідка ОСОБА_2 , який вказав, що працівник поліції зупиняв автомобіль, для чого вийшов аж до середини дороги, так і письмовими поясненнями свідків.

Окрім цього, суд враховує і надану стороною захисту схему місця, де відбувалась зупинка транспортного засобу, яка підтверджена як поясненнями учасників розгляду, так і фото таблицями.

Із вказаної схеми та фототаблиць видно, що після виїзду з повороту водій, який згідно ПДР України має бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, мав можливість і повинен був бачити працівника поліції, який подавав водієві вимогу про зупинку.

Свідок ОСОБА_5 , допитаний судом за клопотанням сторони захисту, пояснив, що ОСОБА_1 є його знайомим по тренувальному залу. Він був пасажиром автомобіля «BMW», коли той виїзджав направо з повороту біля магазину «Енергетик». Поста працівників поліції чи територіальної оборони він не бачив. ОСОБА_6 сказав йому в спортзалі, що там була поліція. Коли виходили зі спортзалу після тренування, ОСОБА_6 зателефонував інспектору поліції Брудницькому Я., який повідомив про необхідність під?їхати до місця, де він перебував і вони поїхали туди.

Показання свідка ОСОБА_5 жодним чином не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки твердження свідка про те, що він як пасажир автомобіля не бачив пост працівників поліції та територіальної оборони, не спростовує те, що на місці події перебували працівники поліції та службовці територіальної оборони. Як і те, що водій автомобіля візуально спостерігаючи подання інспектором поліції вимоги про зупинку, не зупинився. При цьому суд враховує, що пасажир автомобіля і не зобов?язаний був уважно стежити з дорогою та дорожньою обстановкою.

Відтак, судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 не зупинився одразу після того, як його зупиняв працівник поліції, а продовжив рух.

Те, що згодом водій через значний проміжок часу повернувся на місце, де відбувалась його зупинка, не спростовує те, що водій не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Щодо порушення при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення права на захист, то судом в ході судового розгляду не встановлено істотних порушень порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Оскільки як працівником поліції, так і ОСОБА_1 було підтверджено, що водій телефонував адвокату, який через зайнятість не зміг під?їхати на місце події. Відтак, встановлено, що працівником поліції було надано можливість водієві скористатись правовою допомогою захисника. Водієві була надана можливість надати письмові пояснення по справі, чим він і скористався.

Доводи захисту щодо неналежного оформлення матеріалів даної справи суд визнає такими, що не спростовують доведеність вчинення правопорушення.

Так, відповідно до змісту п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року, «Про судову практику у справах про хуліганство» (яка стосується, зокрема, і розгляду справ про адміністративні правопорушення, тому суд вважає за можливе застосувати на практиці окремі положенні та роз?яснення вказаної постанови пленуму при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення), зазначено, що судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд справ. За відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення даних, які має містити протокол, і неможливості їх доповнити суддя повертає матеріали органу внутрішніх справ для додаткового оформлення. Якщо порушник заперечує факт проступку або оспорює обставини його вчинення, необхідно допитати потерпілого, свідків, витребувати додаткові матеріали. У таких випадках доцільно вести протокол судового засідання.

Відтак, Верховний Суд України роз?яснив, що повернення справи на доопрацювання можливе в разі відсутності в протоколі всіх необхідних даних за умови неможливості їх доповнення в ході розгляду справи.

Тому, заперечення ОСОБА_1 з посиланням на недоліки протоколу, а також повернення справи для доопрацювання органу поліції в даному випадку не є підставою для визнання протоколу недопустими доказом, а відтак, підстав для визнання недопустимим, та неврахування зібраних по справі доказів не вбачається.

При цьому підлягає врахуванню і те, що сторона захисту мала можливість ознайомлюватись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, відтак, була обізнана із пред?явленим обвинуваченням по даній справі, яке окрім того, оголошувалось судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення..

Паркування службового автомобіля поліції в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена» та знаходження працівника поліції на протилежному боці дороги, на що посилається захисник, жодним чином не впливає на необхідність виконання водієм вимоги працівника поліції про зупинку.

Невизнання ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи і зазначеними доказами.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності матеріалів справи про адміністративне правопорушення суду не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду. При цьому судом роз?яснювались права учасників процесу, зокрема, заявляти клопотання про призначення експертизи. Однак, таких клопотань не поступало.

Суд зауважує, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення(справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року, справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з вимогами п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП - невиконання водіями вимог про зупинку.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом?якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, а також особу порушника, з метою запобігання вчиненню нових порушень, виховання особи, суд вважає необхідним призначити йому стягнення у виді штрафу у розмірі, встановленому санкцією ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.122-2 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя