Справа №: 343/542/22
Провадження №: 3/0343/312/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Білянського Н.С.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , термін дії з 19.09.2002, українця, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , приватного підприємця, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, з вищою освітою, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

01 квітня 2022 року у Долинський районний суд Івано-Франківської області поступили матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031635 від 28.03.2022, ОСОБА_1 28 березня 2022 року о 14.58 год в с. Мала Тур`я по вул. Тур`янська, керуючи транспортним засобом "Ford Transit", д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та від проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість у поставленому йому в провину правопорушенні не визнав та вказав, що 28.03.2022 року біля 15 години дійсно керував транспортним засобом, однак не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після зупинки його працівниками поліції, він пред`явив їм документи та погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Він мав намір пройти огляд, але не бачив для цього підстав. Йому не було роз`яснено причин для огляду, його прав. Вся ця процедура тривала до 10 хвилин, в нього вилучили посвідчення водія, автомобіль, через що він сильно розхвилювався, та відпустили додому. На місці протокол та інші долучені до нього документи не складали, зміст протоколу йому не озвучували, його копії не вручали, на ньому він не розписувався. Тимчасовий талон він отримав десь через тиждень після вказаної події, самостійно звернувшись у відділенні поліції для з`ясування де його документи.

13 травня 2022 року від захисника Бугрія І.М. поступило клопотання про закриття справи за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яке мотивоване тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031635 від 28.03.2022 року є неналежним доказом по справі, оскільки відсутні будь-які докази (відеоматеріали, пояснення свідків), які б змогли підтвердити сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення; працівниками поліції (або іншими невідомими особами) були внесені доповнення в сам протокол вже після його складення та проголошення його змісту; час складання протоколу про адміністративне правопорушення не співпадає з часом вчинення адміністративного правопорушення.

Працівниками поліції не наведено достатньо доказів законності зупинки транспортного засобу. При цьому, вони вдавалися до провокацій та принижень, оскільки під час спілкування вимагали від водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння.

Однак, від огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не відмовлявся, а лише наголошував на тому, що це не є необхідним.

В акті огляду та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не вказано ні дати, ні години їх складання, а це свідчить про їх не відповідність протоколу про адміністративне правопорушення та загальній інформації, яка міститься в даному акті, чим порушено п. 10 та п. 11 Порядку направлення водіїв на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я.

Відеоматеріали також не є належними доказами по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вони є не безперервними. В даному випадку відеозапис виключився на моменті складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому такий запис не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення в цілому.

На обґрунтування того, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння працівники поліції не навели достатньо доказів, а тому є всі підстави вважати, що він не вчиняв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №031635 від 28.03.2022 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

З врахуванням вищенаведеного, просить провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а протокол серії ААБ № 031635 від 28.03.2022 скасувати.

ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення до суду надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031635 від 28.03.2022 16 год. 15 хв, в якому викладена суть адміністративного правопорушення та наявні пояснення водія: "Не пив". Посвідчення водія вилучено, видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом DT 078293, при цьому наявна відмітка, як про відмову від його отримання, так і про серію та номер його видачі (а.с.1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нейстійка хода. Від огляду на стан сп`яніння водій відмовився (а.с. 2);

- направлення, складене о 15.02 год 28.03.2022 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю, почервоніння обличчя, нестійка хода. Відповідно до направлення проїхати в медичний заклад та від огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3);

- рапорт, у якому інспектор поліції Сачек В.Е. довідає начальнику ВП про те, що 28.03.2022 о 14.58 год ним було зупинено транспортний засіб "Форд Транзит", д.н.з. НОМЕР_4 , у якому не горіла лампа стоп-сигналу з лівої сторони. При спілкування з водієм ОСОБА_2 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення кординації рухів, тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти тест на алкоголь за допомогою приладу Драгер 6810, від чого останній відмовився. Потім йому було запропоновано проїхати у найближчий медичний заклад для проходження огляду, від чого водій також відмовився (а.с. 4);

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7810, яке чинне до 04.10.2022, та свідчить, що Газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с. 7);

- відеозапис на оптичному диску (а.с. 9), на якому міститься один відеофайл з датою 28.03.2022 та часом 14.58 год до 15.03 год, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу "Форд Транзит", д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 . Також зафіксовано, як поліцейський представився водію та озвучив причину зупинки, яка полягала у тому, що у його транспортному засобі не горіли стопи, та вказав, що ведеться відеофіксація. На вимогу поліцейського водій надав документи, з яких було встановлено його особу, а також документи на транспортний засіб. На запитання чи вживав алкоголь - відповів, що не вживав і погодився пройти тест на факт вживання алкоголю на місці зупинки транспорного засобу. Водій підійшов до поліцейського автомобіля для проходження тесту. Працівники поліції почергово вказували йому, що, відповідно до ст. 63 Конституції України, він може відмовитися від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, потім зазначили, що він може пройти огляд, може відмовитись від його проходження, а може проїхати у медичний заклад. Водій своєї категоричної позиції з приводу вказаного не висловив, тоді йому повідомили, що відносно нього буде складено протокол та запитали, чи буде він ознайомлюватися з його змістом. На цьому запис закінчується.

В свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в спростування своєї вини надала особисті пояснення. Від його захисника поступило клопотання про закриття справи за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зміст якого описано вище, та яке підтримали ОСОБА_1 та його захисник у судовому засіданні.

V. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, встановлює чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України).

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Як передбачено згаданими вище нормативними актами, працівники поліції після пропонування пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», повинні були отримати чітку відповідь про погодження пройти огляд або відмову від проходження огляду, й в залежності від відповіді провести огляд на місці, у разі якщо водій погодився, або запропонувати пройти огляд в медичному закладі, у разі якщо водій відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

Однак, зміст відеозапису дозволяє дійти висновку про те, що працівниками поліції не було дотримано вимог, передбачених як вимогами ст.266 КУпАП, так й приписів Інструкції, в частині процедури проведення огляду, оскільки дії працівників поліції фактично полягали у спонуканні останнього відмовитись від огляду, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 вже висловив свою згоду пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Натомість після погодження пройти огляд, яке виразилося чіткою згодою, та коли водій підійшов до поліцейського автомобіля для проходження тесту, працівник поліції вказав йому на те, що він має право на підставі ст. 63 Конституції України відмовитися від проходження такого огляду, на що водій погодився, вважаючи відмову від огляду своїм конституційним правом. Проте зміст вказаної норми вказує на те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, що свідчить про неумісність запропонованої альтернативи водієві фактичним подіям, які на той час відбувалися, та ставить під сумнів їх правильне розуміння водієм. При цьому, суд звертає увагу на те, що інший працівник поліції, який знаходиться поруч, однак не веде безпосередньо бесіду з водієм, у формі реплік додає, що відмова прирівнюється до керування у стані алкогольного сп`яніння, однак такі його репліки суд не може трактувати як належне роз`яснення водієві порядку проходження огляду та наслідків відмови від проходження огляду.

Більше того, з відеозапису встановлено, що водію ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що є прямим порушенням вимог закону (ст. 256, 266, 268 КУпАП), які свідчать про порушення прав ОСОБА_1 та ставить під сумнів одержану доказову інформацію.

Із відеозапису не вбачається переконливих підтверджень про наявність ознак у водія ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, в якого чітка й без порушень вимова, немає порушень координації його рухів, тремтіння рук, в нього адекватна поведінка. При цьому, поліцейський у всіх документах, складених ним, зазначає у кожному з них різні ознаки алкогольного сп`яніння, які давали підстави вважати, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Наявні в матеріалах провадження письмові докази, а саме: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які складені одноособово поліцейським, не є беззаперечними доказами винуватості ОСОБА_1 . Так, у вказаних документах не має підпису осіб, які їх складали, як і не має доказів, що такі складалися у присутності ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, у направленні на огляд водія не має вказівки до якого саме медичного закладу було направлено ОСОБА_1 для проходження огляду. Більше того, у направленні вказано час 15.02 год, що становить 4 хвилин після вчинення поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (14.58 год), хоча на відеозаписі, який тривав до 15.03 год, не зафіксовано факту складання такого документа. Суд зазначає, що направлення має правове значення для лікаря медичного закладу, який повинен провести медичний огляд, і не впливає на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився проходити такий огляд на вимогу поліцейського, однак факт складення/нескладення такого направлення свідчить про дотримання/недотримання процедури огляду водія загалом. Щодо згаданого вище акта огляду, то твердження захисника про те, що у ньому не зазначені час та дата його складання не заслуговують на увагу, оскільки шаблон акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів визначений як додаток у Інструкції і не передбачає таких обов`язкових реквізитів як час і дата. Однак, суд звертає увагу на те, що в акті вказано, що доказом його складення є відеофіксація, хоча, як встановлено вище, з відеозапису не вбачається, що такий складався, ОСОБА_1 погоджувався з його результатами та відмовлявся від підпису.

Як вказує захисник, досліджений у судовому засіданні відеозапис не є безперервним, тому не може братися судом до уваги, оскільки у ньому не зафіксовано факт складання протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, сам відеозапис триває безперервно від зупинки транспортного засобу і до повідомлення ОСОБА_1 про складення протоколу про адміністративне правопорушення, здійсниний на нагрудну камеру поліцейського, тому є допустимим доказом, а обставини, зафіксовані на ньому, дають можливість суду оцінити інші докази та перевірити, як твердження сторони захисту, так і сторони обвинувачення.

Отже, відеозапис дійсно не містить фіксування процесуальної процедури оформлення письмових доказів (акта та направлення) та самого протоколу про адміністративне правопорушення, оголошення його змісту, вручення його копії особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтверджує позицію захисту про те, що такі дії у присутності ОСОБА_1 не здійснювалися. Крім того, суд зважає на те, що подія мала місце о 14.58 год, відеозапис триває тільки до 15.03 год, а протокол складено аж о 16.15 год.

Вказане, з врахуванням вищевикладених обставин, свідчить про порушення прав особи при складенні адмінматеріалів, недотримання встановленої процедури огляду, що є підставою для визнання згаданих вище письмових доказів недопустимими.

Долучений ж до матеріалів рапорт фактично є документом внутрішнього користування і його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінністатті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

При цьому, безпідставним є посилання захисника на те, що відсутність у працівників поліції підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , вказує на неправомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, в сукупності досліджені обставини не підтверджують факту беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, долучені письмові докази складені з суттєвими порушеннями, тому суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом беззаперечними та допустимими доказами, здобутими у встановленому законом порядку, наявність в діях ОСОБА_1 складу поставленого йому в провину адміністративного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного вважаю, що провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вище викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62, 63 Конституції України, ст. 1, 7, 9, 23, 33, 130, 245, 251, 252, 254, 266, 280 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та, керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М. Монташевич