КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/676/22
Провадження № 33/824/1946/2022 Суддя І інстанції - Левко В.Б.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 18.04.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 18.04.2022, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постановою суду встановлено, щоводій ОСОБА_1 20 листопада 2021 року о 19 год. 20 хв. керував транспортним засобом марки «BMW 528», н/з НОМЕР_1 , по вул. І. Микитенка, 7 у парку «Аврора» у м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи огляд у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції неповно та необ`єктивно дослідив всі обставини справи. Зазначає, що судом не було досліджено наявні у справі докази, не надано їм належної правової оцінки, просить скасувати постанову суддіДніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2022 та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що у порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, справу було розглянуто без його участі оскільки його жодного разу його не викликали у судове засідання. Вказує, що три повістки, які містяться в матеріалах справи, з правильно зазначеною адресою (т.1 а.с. 8-10), на його адресу не надсилались, що стало наслідком неповідомлення його про час та місце розгляду справи, що унеможливило його участь у судовому засіданні. Також наголошує про неотримання копії постанови суду від 18.04.2022 у справі №755/676/22.

Крім того, апелянт зазначає, що 20 листопада 2021 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВMW 528, д.н.з. НОМЕР_1 приблизно о 20 годині заїхали на територію парку «Аврора», щоб набрати води в бюветі і зупинилися біля кафе «Кав`ярня», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Івана Микитенка, 8. Вийшли із автомобіля і підійшли до приміщення кафе, але воно було вже закрите. Повертаючись назад до автомобіля, вони побачили, що в їх бік стали наближатись три невідомих молоді чоловіки, які нецензурно висловлювались та погрожували їм. Один з них, наблизившись до автомобіля, декілька разів ударив по задній правій двері та задньому бамперу автомобіля. ОСОБА_2 сказав скоріше йому звідти поїхати, бо вони можуть пошкодити автомобіль, а ОСОБА_2 залишиться, щоб уладнати ситуацію на місці. Він одразу сів за кермо автомобіля і став виїздити із парку. Виїхавши з парку, припаркувався на автомобільній стоянці між будинками АДРЕСА_2 . Надалі, піднявшись до в своєї квартири АДРЕСА_3 , взяв свій газовий пістолет на випадок оборони і став повертатися до парку «Аврора», де залишився його знайомий ОСОБА_2 . Коли наблизився до групи невідомих чоловіків, з якими знаходився його знайомий, у нього випав із сумки газовий пістолет. Побачивши це, чоловіки, а саме, один з них, який був ближче до ОСОБА_1 збив його з ніг, повалив на землю, та завів руку за спину.

В подальшому невідомі чоловіки викликали патрульну поліцію. Весь час до приїзду поліції невідомі чоловіки тримали його лежачи на землі та всіляко погрожували. Після прибуття працівників патрульної поліції на місце подій, вони наділи на нього за спиною кайданки та викликали слідчо-оперативну групу. Після приїзду слідчо-оперативної групи в ОСОБА_1 були відібрані пояснення з приводу газового пістолета та наявності в нього дозволу на нього. Після цього слідчий з групою залишив їх у парку та поїхав. Весь час роботи слідчо-оперативної групи, та в подальшому складання працівниками патрульної поліції відносно нього адміністративних матеріалів він знаходився в кайданках, застебнутих в нього за спиною. Цей факт підтверджується відеофайлами з матеріалів справи.

Після того, як слідчо-оперативна група поїхала, патрульні поліцейські почали звинувачувати його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. на це ОСОБА_1 їм пояснював, що його ніхто з працівників поліції не зупиняв, що він не є учасником дорожнього руху, що він після того, як сходив додому, прийшов в цей парк, де залишився його знайомий вже в статусі пішохода, проте, цей факт ніхто не врахував. Крім того, апелянт зазначає, що працівники поліції проігнорували його пояснення, та відібрали письмові свідчення у двох свідків, одні з яких писались безпосередньо під диктовку працівника поліції, а не з того, що бачили свідки, вказує, що цей факт підтверджується на відеофайлах 1060 (час запису: 09 мін. 46 хв - 15 хв. 00 сек.), 1068 (час запису: 00 хв. 00 сек. -01 хв. 16 сек.), 1069 (час запису: 00 мін. 00 сек. - 02 мін. 46 сек.), 1071 (час запису: 7 хв. 47 сек. - 11 хв. 19 хв.), де свідки запитують, що саме їм необхідно написати в своїх поясненнях, а поліцейський заученими фразами про ознаки сп`яніння надиктовує кожному зі свідків тексти їх особистих пояснень. Однак, в поясненнях свідки зазначили, що водій поїхав в напрямку будинку АДРЕСА_2 , де залишив даний транспортний засіб. Після чого, через деякий час повернувся в парк Аврора в пішому порядку, (т.1 а.с.3-4).

Також апелянт вказує, що другі з пояснень свідків були оформлені на надрукованому шаблоні, що в свою чергу підтверджує формальність як оформлення протоколу працівниками поліції та цих пояснень, так і суду при наданні оцінки доказам у справі, (т.1 а.с.2) Так, на відеофайлі 1077 можна побачити, як працівник поліції надав свідкам надрукований аркуш пояснення, і просить свідків лише підписати аркуш в трьох місцях, що й було свідками виконано, (час запису 03 хв. 06 сек. - 03 хв. 27 сек.).

Апелянт наголошує, що його відмова від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, обумовлена тим, що його ніхто з працівників патрульної поліції не зупиняв та не відсторонював від керування транспортним засобом, оскільки він перебував у парку «Аврора» як пішохід, а не як водій. А подальші вимоги працівників поліції про проходження ним в уставленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів у парку або у закладі охорони здоров`я є не законними та не підлягають задоволенню. Також у зв`язку з цим, права в у нього не вилучались, а тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Крім того, апелянт зазначає, що однією з підстав для скасування постанови суду першої інстанції, є те, що йому не було роз`яснено працівниками патрульної поліції його процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджено відеофайлами з нагрудної боді-камери.

Також апелянт вказує, на порушення безперервності відеозйомки працівниками поліції та не можливості використання цієї відеоінформації, як доказу по справі, у зв`язку з ти, що в матеріалах справи наявні всього 6 окремих файлів, що свідчить про те, що реєстратор або вимикався, або було здійснено нарізку відеоматеріалу. Також зазначає, що номери файлів є не послідовними і відсутні відеофайли з номерами №1061-1067 та 1071-1076, та відсутність початку та закінчення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення. Наголошує, що на відеофайлах, взагалі відсутня інформація моменту прибуття патрульних в парк, а також моменту коли були застібнуті та відстебнуті кайданки з його рук, що може свідчити про те, що інформація могла бути умисно не записана або стерта.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його адвоката Смєхнова В.А., які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону в не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суддя місцевого суду послався на фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеофайли з нагрудної камери патрульного поліції. Однак, самі по собі вказані матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи та оцінки зазначених доказів у їх сукупності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №324050 від 20 листопада 2021 року, ОСОБА_1 о 19 год. 20 хв. 20 листопада 2021 року керував транспортним засобом марки «BMW 528», н/з НОМЕР_1 , по вул. І. Микитенка, 7 у парку «Аврора» у м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи огляд у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Складом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом особою і її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з переглянутого в ході апеляційного розгляду справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, то працівниками поліції автомобіль під керування ОСОБА_1 не зупинявся. Після активації нагрудної відеокамери о 20 год. 19 хв. події відбуваються в парковій зоні, де ОСОБА_1 на запитання працівників поліції повідомляє, що транспортним засобом не керував, а в парку знаходиться як пішохід, у зв`язку з чим будь-якого огляду на стан сп`яніння проходити не буде. Також, на відеозаписі зафіксовано, як свідки вказують про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 528», н/з НОМЕР_1 у парковій зоні, а саме по тротуару, та після зауваження відігнав автомобіль до будинку, де його припаркував та через деякий час повернувся до парку пішки. Також, свідки зазначили, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та погрожував їм зброєю.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що 20 листопада 2021 року керував автомобілем марки «BMW 528», н/з НОМЕР_1 , по вул. І. Микитенка, 7 у парку «Аврора» у м. Києві, де хотів з товаришем набрати води з бювету. Однак, коли припаркував автомобіль і вони з товаришем з нього вийшли, до них підійшли невідомі чоловіки, які почали нецензурно висловлюватись та погрожувати. На що він повернувся до автомобіля і виїхав з парку, припаркувавши автомобіль на стоянці між будинками АДРЕСА_2 . Після чого, пішов до свого будинку, піднявся до квартири, взяв газовий пістолет на випадок оборони, вжив алкоголь та повернувся до парку, де залишився його товариш з компанією невідомих, які негативно налаштовані щодо них. Це зайняло у нього хвилин 25 - 30. Після цього, підходячи у парку до компанії невідомих, з якими перебував і ОСОБА_2 , у нього з сумки випав даний пістолет, в зв`язку з чим, невідомі чоловіки, збивши його з ніг повалили на землю, де утримували до приїзду працівників поліції. ОСОБА_1 уточнив, що в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом він не перебував, алкоголь вжив, коли піднявся до квартири, тому відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, адже, не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, і на момент висунення поліцейськими вимоги про проходження такого огляду, знаходився в парку вже як пішохід.

Інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що коли вони з екіпажем приїхали на місце події, то ОСОБА_1 знаходився в парковій зоні і його утримували чоловіки, які повідомили, що ця особа керувала автомобілем по тротуару в парку в стані алкогольного сп`яніння. Дійсно, під час спілкування з ОСОБА_1 було встановлено, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на місці чи в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 вказавши, що він є пішоходом, такий огляд пройти відмовився, після чого було складено відповідний протокол. Отже, як повідомив працівник поліції, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння було встановлено інспектором патрульної поліції виключно з показань свідків.

Як слідує з показань свідка ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції, то він зазначив, що 20.11.2021 перебував в парку та бачив, як автомобіль BMW їздив в парковій зоні, зупинявся біля дівчат. Хтось викликав наряд поліції, після чого він почав рухатись в сторону даного автомобіля, щоб затримати осіб, які в ньому перебували до приїзду працівників поліції. Однак, один з них, той що сидів на пасажирському сидінні почав втікати, а інший - водій сів в авто і виїхав з парку, перепаркувавши авто на місце для паркування. Через деякий час, хвилин через 20-25, водій повернувся в пішому порядку і вже зі зброю, якою погрожував присутнім. Тоді приїхала поліція та встановила особу водія. Свідок вказав, що в той момент, коли водій керував авто по пішоходній зоні, він був на певній відстані від авто, і тому особисто не бачив та не відчував ознак сп`яніння у водія, разом з тим, на момент затримання водія даного автомобіля, він дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння ( зокрема, запах алкоголю з рота) і це всі бачили. Крім того, з приводу написання ним письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи, свідок вказав, що такого роду пояснення він ніколи не писав, тому цікавився у працівника поліції як їх написати, і дійсно працівник поліції допомогав їх написати, формулюючи при цьому юридично правильно ті обставини, які свідок йому розповів.

Також, апеляційним судом з метою перевірки фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі, неодноразово викликалися свідок ОСОБА_5 , а також свідки зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_7, ОСОБА_6 , які до апеляційного суду не з`явились.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, останній вказав, що 20.11.2021 був свідком того, як автомобіль BMW, рухаючись по парку «Аврора» ледве не здійснив наїзд на пішоходів та після зауваження водію, останній агресивно відреагував та поїхав в напрямку будинку АДРЕСА_2, де залишив даний транспортний засіб. Потім, водій повернувся в парк в пішому порядку та почав погрожувати предметом схожим на вогнепальну зброю. Даним водієм виявися ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Отже, як слідує з показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виключно на підставі яких інспектором поліції було встановлено, що ОСОБА_1 керував авто з ознаками алкогольного сп`яніння, останній, дійсно керував транспортним засобом в парку «Аврора», що не заперечує і сам ОСОБА_1 , однак, як зазначили дані свідки, після зауваження, ОСОБА_1 виїхав з парку та припаркував автомобіль біля будинку, і вже потім, через деякий час повернувся в парк, як пішохід та мав при собі предмет, схожий на вогнепальну зброю та ознаки сп`яніння. Тобто, з уточнених пояснень свідка ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння вже як повернувся до парку в якості пішохода. Про це ж вказав в письмових поясненнях і свідок ОСОБА_5 , ( який був заявником на лінію "102"), що повністю узгоджується з показаннями самого ОСОБА_1 про те, що алкоголь він вжив вдома, після того як припаркував автомобіль та прийшов додому за зброєю .

Таким чином, на переконання апеляційного суду, пояснення зазначених свідків не можуть бути визнані належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як не містять у собі беззаперечного підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом саме з ознаками алкогольного сп`яніння.

Більш того, з інформації ГУНП у м. Києві УОАЗОР, наданої на запит апеляційного суду, вбачається, що в базі даних Інформаційного порталу Національної поліції України зафіксовано повідомлення про те, що 20.11.2021 о 19 год. 35 хв. в парку «Аврора» водій на автомобілі BMW сірого кольору їздить по пішохідній зоні та о 19 год. 47 хв. про те, що один водій втік, а другого порушника затримали. Разом з тим, з даного повідомлення вбачається, що заявник не повідомляв про керування водієм по пішохідній зоні у парку саме в стані алкогольного сп`яніння, чи з ознаками такого сп`яніння.

Отже, в ході апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 не було встановлено будь-яких належних доказів на підтвердження двох обставин: першої про те, що ОСОБА_1 20 листопада 2021 року о 19 год. 20 хв. керував транспортним засобом марки «BMW 528», н/з НОМЕР_1 , по вул. І. Микитенка, 7 у парку «Аврора» у м. Києві, саме з ознаками алкогольного сп`яніння, та про те, що на час висунення 20 листопада 2021 о 20 год. 50 хв. працівником поліції вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, відповідно до п. 2.5 ПДР України, останній був водієм, а не пішоходом.

З огляду на відсутність належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, вважаю, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку відсутністю в матеріалах справи об`єктивних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 18.04.2022 не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 18.04.2022, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.І. Кепкал