Справа №469/264/22
Провадження № 33/812/205/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Родіонової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Родіонової Вікторії Євгенівни на постанову, яку ухвалив Березанський районний суд Миколаївської області, під головуванням судді Тавлуя Валерія Васильовича у приміщенні цього ж суду 29 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №089523 від 04 червня 2022 року того ж дня о 08.55 год. на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 80 км в с. Красне ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Медичний огляд проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Drager» з позитивним результатом 1.02 ‰. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Такі дії кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суді першої інстанції справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника.

01 серпня 2022 року ОСОБА_1 , а 26 вересня 2022 року його захисник адвокат Родіонова В.Є. надали до суду письмові пояснення, в яких зазначали, що поліцейськими не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не зафіксовано процес проходження ним алкотесту, не запрошено двох свідків, не повідомлено свою посаду та звання, наявність сертифікатів алкотесту та не направлено ОСОБА_1 для проходження огляду у стані охорони здоров`я на його прохання.

Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто 496,20 грн. судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Родіонова В.Є. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що поліцейськими та працівниками територіальної оборони не зафіксовано факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому відсутні допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Також поліцейськими не зафіксовано саме на нагрудну камеру процес проходження ОСОБА_1 алкотесту, не запрошено двох свідків, не повідомлено свою посаду та звання, наявність сертифікатів алкотесту та не направлено ОСОБА_1 для проходження огляду у стані охорони здоров`я на його прохання.

Крім того, судом першої інстанції прийнято до матеріалів справи неналежний доказ диск із відеофіксацією. Так, до матеріалів справи первісно було надано пустий диск без запису. Судом першої інстанції за своєю ініціативою декілька разів витребувано диск із відеозаписом, хоча діючий КУпАП та КАСУ не дозволяє суду самостійно збирати докази. Більш того, на наданому відео не вбачається, на яку камеру його було знято, не зазначено ані часу, ані дати фіксації. Також відео починається з моменту, коли ОСОБА_1 дує у алкотест, та закінчується одразу фіксацією результату алкотесту.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Родіонової В.Є., які підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №089523 від 04 червня 2022 року ОСОБА_1 04 червня 2022 року о 08.55 год. на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 80 км в с. Красне керував транспортним засобом «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Огляд проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Drager» з позитивним результатом 1.02 ‰.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №089523 від 04 червня 2022 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 04 червня 2022 року о 08.55 год. на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 80 км в с. Красне ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), результати медичного огляду, який проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Drager», становлять 1.02%. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень.

Обставини, викладені у вказаному протоколі, узгоджуються щодо фактичних обставин також з наступними доказами:

- результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager (тест №3414 від 04 червня 2022 року), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показники Alkotest 6810 становили 1,02‰;

- відеозаписом, на якому зафіксовано пояснення ОСОБА_1 про те, що він напередодні вживав алкогольні напої горілку, а також його згоду пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер», факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та його результати, які згідно даними приладу становили 1.02‰.

При цьому, підписуючи роздруківку результату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager (тест №3414 від 04 червня 2022 року), ОСОБА_1 заперечень щодо результату огляду не зазначив, а підписуючи протокол про адміністративне правопорушення в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 про незгоду з результатами тесту та бажання пройти огляд в медичному закладі не вказав, зазначивши лише, що вчора поховав друга, загиблого у місті Миколаєві.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9 «а» Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги як безпідставні.

Доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про недотримання працівниками поліції вимог закону щодо проведення огляду водія не приймаються.

Так, частинами 2, 3 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, проведення медичного огляду у закладі охорони здоров`я вимагається у разі відмови подія від проведення огляду поліцейським та у разі незгоди із результатами такого огляду.

Доводи стосовно того, що ОСОБА_1 не був згоден з результатами тесту та наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, як зазначалось вище, в поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 про незгоду з результатом тесту не висловлював та про огляд в медичному закладі не заявляв. Також про таку незгоду не вказано у роздруківці результатів проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager (тест №3414 від 04 червня 2022 року), який останній підписав без зауважень.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейськими не було зафіксовано факт керування водія транспортним засобом, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такий факт підтверджується змістом письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих в суді першої інстанції (а.с. 26), в яких він зазначив, що 04 червня 2022 року, приблизно о 8-00 год., керуючи ТЗ КАМАЗ 53212, державний номер НОМЕР_1 , проходив блокпост в селі Красне Березанського району Миколаївської області по трасі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, на 80 км, надав працівникам територіальної оборони паспорт для перевірки. Вказаним особам здалося, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він мав почервоніння очей. Працівники територіальної оборони викликали поліцейських, запропонували пройти «Драгер». Він погодився, оскільки був впевнений, що не вживав алкоголь.

Тобто ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом та що саме як водію йому було запропоновано працівником поліції пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому відсутність відеофіксації моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не свідчить про незаконність складання протоколу про адміністративне порушення за ч. 1 статті 130 КУпАП, оскільки положеннями статті 266 КУпАП передбачена відеофіксація саме проведення огляду осіб поліцейським, а не моменту зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги про те, що компакт-диск з інформацією (відеозаписом) не може бути доказом по справі.

Так, відповідно до змісту частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, ці дані можуть встановлюватися показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто компакт-диск не є доказом в розумінні КУпАП, а виконує функції носія інформації, тоді як доказом є саме відеозапис, розміщений на вказаному носії. Не впливає на законність самого відеозапису порушення з урахуванням вимог статті 251 КУпАП те, що такий запис було здійснено поліцейським не за допомогою нагрудної камери, а іншим пристроєм.

Також суд відхиляє твердження про те, що відсутня фіксація процесу проходження огляду ОСОБА_2 , оскільки на здійсненому поліцейським відеозаписі відображено проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння з використанням алкотестеру Драгер.

Щодо необхідності присутності двох свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, то апеляційний суд зауважує, що таке твердження суперечить змісту частини 2 статті 266 КУпАП в редакції закону, яка була чинною на день складання протоколу відносно ОСОБА_2 , згідно якої присутність свідків передбачена лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, якщо огляд проводиться поліцейським. Щодо обставин справи, яка переглядається, під фіксування правопорушення відбувалося технічними засобами відеозапису, що відповідає приписам закону.

Тому не можна погодитись із твердженням апелянта про необхідність залучення свідків при фіксації факту відмови водія, тоді як при проходженні такого огляду їх присутність не є обов`язковою. Також суд не погоджується із доводами про неналежність наданого поліцейськими відеозапису через те, що його зроблено не на нагрудну камеру поліцейського, а на іншій технічний засіб, оскільки використання такого засобу не суперечить вимогам статті 251 КУпАП.

Щодо відсутності у матеріалах справи направлення водія на огляд до медичного закладу, то таке не свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до змісту положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається поліцейським у разі відмови пройти такий огляд на місці зупинки, або у разі незгоди із результатами огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, який проведений поліцейським, та згоди водія пройти огляд у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, не заперечував результати такого огляду, тому складання направлення водія на огляд до медичного закладу не було необхідним.

Щодо неповідомлення поліцейським своїх посади та спеціального звання, то такий довід спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №089523 від 04 червня 2022 року, в якому зазначені такі відомості.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апелянта про порушенням судом першої інстанції вимог закону щодо збирання доказів у зв`язку із витребуванням судом диску із відеозаписом фіксування правопорушення.

Так, як вбачається із матеріалів адміністративної справи, яка переглядається, разом із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №089523 від 04 червня 2022 року, до суду органом поліції були направлені зазначені у ньому додатки, серед яких відео, розміщене на жорсткому диску. Між тим, доданий до протоколу диск не відтворює відеозапису.

На запит судді Березанського районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2022 року ОСОБА_3 14 вересня 2022 року відділенням №8 Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області було направлено до суду відеозапис порушення.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наведеного вбачається, що і під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, і під час розгляду справи суд наділений правом витребувати додаткові відомості (матеріали), необхідні для правильного вирішення справи. Такі відомості можуть стосуватися з`ясування певних обставин, на переконання судді, має істотне значення для її розгляду і не може бути встановлено судом на підставі інших доказів.

За такого у поліцейського були усі підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП, оскільки результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціальних технічних засобів, виявили стан такого сп`яніння.

Тому відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №089523 від 04 червня 2022 року не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Оскільки порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Родіонової Вікторії Євгенівни залишити без задоволення, а постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна