ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 та його адвоката Сухомліна О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 170,00 грн. (сто сімдесят гривень, 00 копійок) на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень, 20 копійок).

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він приблизно о 21.00 год. 06 листопада 2022 року, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї тітки ОСОБА_3 , а саме висловлювався в бік останньої нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 , за що ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП України. Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, остільки судове засідання проводилось за його відсутності, та про прийняте рішення він дізнався лише 01.12.2022 року.

На його думку, судом першої інстанції, було грубо порушено його право на захист, остільки судове засідання відбулось за його відсутності. В зазначений день та час розгляду справи він прибув до приміщення суду, але судова охорона не впустила його, остільки була оголошена повітряна тривога.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки він підтримує дружні стосунки із ОСОБА_4 , а це не подобається його тітці та її новому чоловіку гр. ОСОБА_5 .. Тому ОСОБА_3 провокує сімейні скандали, налаштовує його бабусю та сусідів проти нього та свого пасинка ОСОБА_6 , забороняє вільно користуватися прибудинковими територіями, забороняє користуватися холодильником, неодноразово звертається до ВП №6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з необґрунтованими та безпідставними заявами відносно нього та ОСОБА_6 .. Також, погрожує виселити його з місця їх проживання. Знаючи про такі дії, він уникає спілкування з нею.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сухомлина О.В. в апеляційному суді підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, та провадження закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначивши, що ОСОБА_1 не вчиняв інкримінованих йому дій, ніякого насильства до потерпілої ОСОБА_3 не вчиняв, в них дуже напружені відносини, і вона регулярно провокує до конфлікту. При цьому наголосили, що відносно ОСОБА_1 вже закривались адміністративні провадження.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку ОСОБА_1 та його адвоката Сухомлиної О.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.1732 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 1732 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 09 листопада 2022 року серії ВАВ № 544352, 06 листопада 2022 року, о 21.00 год., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї тітки ОСОБА_3 , а саме висловлювався в бік останньої нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 .. За вказане передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Але, вказаний протокол не містить зазначення наслідків, які були спричинені правопорушенням, та в чому саме вони полягали.

Протокол за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 , що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

В апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що потерпіла ОСОБА_3 є його рідною тіткою, 06.11.2022 року він не застосовував до неї будь-якого насильства, її заява є голослівною.

Матеріали справи також не містять доказів того, що вищевказані дії ОСОБА_1 мали своїм наслідком настання шкоди або могли завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_3 ..

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених у диспозиції ч.1 ст. 173 2 КУпАП та настання чи можливості настання для ОСОБА_3 наслідків, зазначених у цій статті.

Суд першої інстанції, не перевірив належним чином обґрунтованість складеного протоколу про вказане адміністративне правопорушення, належно не з`ясував фактичні обставини справи, та дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова судді, - скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП закриттю, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП,- закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко