Житомирський апеляційний суд
Справа №290/255/22 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції за участю захисника Геруса Ю.М. апеляційну скаргу захисника Геруса Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2022 року за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має реєстраційний номер облікової картки платника податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_1 , громадянина України , водія КП «Київпастранс», проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 -

встановила:

Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Згідно постанови суду, 26 березня 2022 року близько 20 години 40 хвилин в смт.Биківка по вул.Північній 27, Житомирського району Житомирської області , ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ГАЗ 24 », реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі по тексту ПДР), за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Герус Ю.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Вказує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що на грунті несприятливих особистих обставин (сварки з дружиною) ввечері 26 березня 2022 року розташувався поблизу смт. Биківка обабіч дороги з метою переночувати в своєму авто, після чого вжив невелику кількість алкоголю та ліг спати. Через деякий час його розбудили представники місцевої територіальної оборони та почали з`ясовувати особу та обставини, за яких він тут опинився. В процесі спілкування під`їхав екіпаж патрульної поліції та оформив протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоча ОСОБА_1 і намагався їм пояснити, що не керував транспортним засобом, а використовував своє майно для ночівлі.

Зазначає, що якщо безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога співробітника поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер. Свідок ОСОБА_2 , що був на місці подій до приїзду працівників поліції, в своїх поясненнях підтвердив в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 стосовно того факту, що останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто не виконував функцію водія.

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановленого порядку, не відповідає вимогам ст. ст. 256, 268 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом N 1376 від 06.11.2015 МВС України, додатком № І до якої міститься форма протоколу, а тому є недопустимим доказом. Так, зокрема, відсутня інформація про роз`яснення змісту ст. 55, 56, 59 Конституції України.

Зазначає, що відеозаписи, додані до матеріалів справи є неінформативними, оскільки через надмірні поміхи, викликані вітром не передають змісту спілкування, крім того не зафіксовано на відео факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинку транспортного засобу, яким би він керував. Крім того, відповіді ОСОБА_1 є уривчастими, неінформативними, в зв`язку з неповним усвідомленням поставлених питань через явний сонний втомлений стан. Крім того фрагменти відеозаписів, що додані до матеріалів справи, не відповідають та подані з порушенням порядку, передбаченому ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а тому не можуть вважатися належними доказами по справі.

Крім того, в матеріалах справи, як і в «протоколі» відсутні пояснення ОСОБА_1 , а тому працівники поліції повинні були довести свою підозру поза всяким сумнівом в порядку ст. 19 Конституції.

За таких обставин вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, як і наявність самого правопорушення, а тому провадження по даній справі необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і, в зв`язку з цим не підлягав огляду працівниками поліції та відповідному направленню на медичний огляд, а відтак не є суб`єктом, визначеним в диспозиції ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Герус Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з бодікамери поліцейського, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції*" (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу II Інструкції, поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

При цьому у відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП в редакції на час правопорушення та судового розгляду справи огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявленння стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані вимоги закону працівниками поліції, а також при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції в цілому дотримані, і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення нею п. 2.5 Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283, 284 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №301728 від 26 березня 2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, пояснення свдіка ОСОБА_2 .

Переглянутий відеозапис події, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття обставин та події будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, і ця відмова є зрозумілою і категоричною, що не передбачає двозначного трактування.

Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином апеляційний суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та те, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, від якого останній відмовився.

Крім того слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію». Посилання на неправомірні дії працівників поліції щодо складання протоколу є неспроможними, оскільки стороною захисту не надано суду жодного доказу, який би свідчив про незаконність дій працівників поліції щодо нього. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано як і в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про про те, що свідок ОСОБА_2 підтвердив твердження ОСОБА_1 про не керування транспортним засобом, є безпідставними, оскільки пояснення свідка ОСОБА_2 не можуть засвідчити або спростувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як останній прибув на місце події після зупинки транспортного засобу і перебував там до прибуття поліції та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що увесь наданий відеофайл не є безперевним є слушними, однак зміст зафіксованого не викликає сумнівів того, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки та у медичному закладі, запропонованому працівниками поліції, відмовився. Те, що відеозаписом не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є очевидним, оскільки працівникки поліцїі прибули на місце перебування ОСОБА_1 за викликом представників територіальної оборони, яка виявлила останнього в автомобілі в стані алкогольного сп`яніння, проте з урахуванням інших доказів, дані з відеозапису не спростовують того, що останній не керував транспрортим засобом.

Не надав ОСОБА_1 й доказів своєї версії про те, що посварився з дружиною та використовував свій автомобіль для ночівлі, в якому безпосередньо вжив алкоголь. Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що ОСОБА_3 не заперечував факт керування транспортним засобом, вказавши, що по сварився з дружиною та їхав на автомобілі. Крім того під час складання протоколу ОСОБА_1 не заявляв клопотань про долучення до протоколу з його боку будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції, яка ним висловлена під час розгляду справи в суді, та не заперечував щодо оформлення працівником поліції відносно нього матеріалів за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та для закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника Геруса Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Романівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2022 року КУпАП щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: