ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

17 травня 2022 р. . м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., секретар Котова Н.С. за участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою:

АДРЕСА_2 , працюючої продавцем у ФОП « ОСОБА_2 »-

за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

06.04.2022 року о 09.30 год. у торгівельному кіоску " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_3 ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні особі, щодо якої складено адміністративний протокол - ОСОБА_1 роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнала, суду пояснила, що вона працює продавцем у кіоску "Подрезка" по вул. Долгова. 2/2 в м. Марганці. 06.04.2022 року вона прийшла на роботу, відпустила охоронця та приступила до виконання своїх обов`язків. На підлозі стояла коробка з цигарками, на яку вона не звертала увагу. ЇЇ роботодавець займається волонтерством та розвозить харчі та цигарки по блокпостам. Продаж вилучених цигарок вона не здійснювала.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що надійшла інформація, що у торговому павільйоні " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_3 здійснюється продаж тютюнових виробів без ліцензії. Виїхавши на місце та оглянувши кіоск було виявлено та вилучено тютюнову продукцію без акцизних марок, точну кількість не пам`ятає. Під час виявлення в павільйоні знаходилась продавець, відносно якої і було складено протокол.

Вислухавши в судовому засіданні особу, щодо якої складено адміністративний протокол, свідка, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини першої статті 156 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Санкція ч.1 ст.156 КУпАП передбачає накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ №316481 від 01.04.2022 року та доданими до нього протоколом огляду від 01.04.2022 року. рапортом, відповідно до якого надійшло повідомлення про продаж тютюнових виробів без акцизу у павільйоні "Подрезка" по вул. Долгова. 2/2 в м. Марганці.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.156 КУпАП.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про те, яке стягнення слід призначити ОСОБА_1 за вчинене нею правопорушення, враховую, що вона у скоєному не розкаюється, всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з конфіскацією предметів торгівлі, що буде необхідним для її виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до ч 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.24, ст.40-1 , ч.1 ст. 156, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з конфіскацією предметів торгівлі, вилучених 01.04.2022 року по адміністративному протоколу Серії ВАВ №316481 у ОСОБА_1 , що знаходяться на зберіганні у відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Предмети торгівлі, вилучені 01.04.2022 року по адміністративному протоколу Серії ВАВ №316481 у ОСОБА_1 , що знаходяться на зберіганні у відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області конфіскувати на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула