ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , 16.10.2022 року о 15 год. 45 хв. у м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19а, керуючи автомобілем «Ніссан» ,державні номерні знаки НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «BMW», державні номерні знаки НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, не визнав та пояснив, що він керував автомобілем «Ніссан», перед ним загальмував автомобіль «БМВ» та почав маневр, не показавши сигналу перестроювання. Він в свою чергу намагався уникнути зіткнення різким гальмуванням та перестроюванням в сусідню дорожню смугу, однак зіткнення все одно сталося. Вважаючи, що наслідком ДТП були протиправні дії іншого учасника ДТП, звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової автотехнічної експертизи обставин ДТП.

Заслухавши притягуваного, дослідив матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП і не вбачає підставі для призначення судової автотехнічної експертизи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Положеннями пункту 1.1 Розділу ІІ «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 03.11.1998 за № 705/3145 (далі за текстом Інструкція) визначено, що основними завданнями автотехнічної експертизи є:

- установлення несправностей транспортного засобу (далі - ТЗ), які загрожували безпеці руху, причин їх утворення та часу виникнення (до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) чи внаслідок неї або після неї), можливості виявлення несправності звичайно застосованими методами контролю за технічним станом ТЗ; визначення механізму впливу несправності на виникнення та розвиток пригоди;

- установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди;

- установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.

При цьому, заявляючи клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, особою, що притягається до адміністративної відповідальності, визначено такі питання, які не узгоджуються із завданнями автотехнічної експертизи, визначеними у вказаній Інструкції. Так, до завдань автотехнічної експертизи та повноважень експерта не входить надання відповіді на питання щодо того, як кожен з учасників ДТП мав діяти в умовах дорожньо-транспортної пригоди відповідно до правил дорожнього руху, натомість передбачено вирішення питання чи відповідали дії учасників ДТП у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху та встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.

Крім того, питання чи мали водії автомобілів «БМВ» та «Ніссан» технічну можливість попередити дану дорожню ситуацію 16.10.2022, без встановлення відповідності дій учасників ДТП технічним вимогам Правил дорожнього руху, не призведе до встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування у даній справі.

Відтак, заявником, з огляду на питання, заявлені на вирішення експертизи, не доведено, що призначення даної експертизи призведе до встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування у справі, а також не доведено неможливості вирішення справи без проведення експертизи, тому підстави для призначення у справі судової автотехнічної експертизи відсутні.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вина ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 220787 від 16.10.2022 р., підтверджується самим протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, фотознімком, зробленим на місці ДТП, який містить зафіксовану локалізацію пошкоджень автомобілів та їх розташування, яка доводить, що контактування автомобілю «БМВ» починається на задній лівій частині бамперу, зона пошкоджень автомобіля «Ніссан» розташовується в передній правій боковій частині переднього бамперу.

Вина притягуваного також підтверджується письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 від 16.10.2022 року, в яких остання зазначила, що вона рухалась на своєму автомобілі «БМВ», по вул. Середньофонтанська, район «Чудо місто» в сторону залізничного вокзалу в крайній правій смузі, раптом стався різкий удар ззаду, вона одразу зупинилась, включила аварійні сигнали. Вийшовши з автомобіля вона побачила автомобіль «Ніссан», який і здійснив удар в задню ліву частину її автомобіля, чим пошкодив її автомобіль.

Більш того, вина притягуваного також підтверджується його частковими поясненнями, наданими як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні, згідно яких він намагався уникнути зіткнення, однак йому завадили швидкість та відстань до автомобіля іншого учасника ДТП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими доказами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, пояснень учасників ДТП та інших досліджених судом доказів, ОСОБА_1 , порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пункт 2.3.б Правил дорожнього руху України встановлює, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 13.1. Правил дорожнього руху України зобов`язує водія, що залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналіз перелічених вимог ПДР свідчить, що водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом має враховувати дорожню обстановку, бути постійно уважним, щоб вчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки.

Суд звертає увагу, що небезпека для руху може бути створена як правомірними, так і неправомірними діями інших водіїв, але за переконанням суду в розумінні ПДР, якщо один учасник дорожнього руху порушує правила, інший учасник зобов`язаний виконати вимоги ПДР України, зокрема, в даному конкретному випадку ОСОБА_1 в першу чергу мав виконати вимоги пунктів 2.3б, 13.1 ПДР, зокрема повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і, відповідно дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Більш того, слід наголосити, що ОСОБА_1 дотримуючись ПДР безумовно мав врахувати дорожню обстановку на дорозі, мав переконатись в безпечності обраної швидкості руху, інтервалу та дистанції з іншими автомобілями на дорозі.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, притягуваний реалізувавши своє право володіти автомобілем та їздити на ньому, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги перелічених пунктів ПДР, керуючи автомобілем «Ніссан», не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «БМВ», в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відтак, суд приходить до висновку, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, що спростовує доводи притягуваного про те, що ДТП сталася з вини іншого учасника.

Крім того, суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що рухаючись на автомобілі ОСОБА_2 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР України мала право розраховувати на те, що інші учасники, виконують ці Правила, у тому числі й другий учасник ДТП ОСОБА_1 , який в свою чергу, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив з нею зіткнення з відповідними наслідками ДТП у виді пошкоджень транспортних засобів.

Таким чином встановлені судом обставини та досліджені докази, їх належна оцінка в сукупності, дають можливість прийти однозначного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає необґрунтованою позицію ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки така його позиція була спростована дослідженими судом доказами.

Обставин, які відповідно до ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Водночас суд враховує, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше та має невеликий досвід водіння автомобілем.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судової автотехнічної експертизи, відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/15266/22

Номер провадження №3/522/12260/22

Головуючий суддя Русєва А.С.