Справа № 463/3678/22 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/811/1292/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Василюка Богдана Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 496 грн 20 коп. судового збору.

Відповідно до постанови, громадянин ОСОБА_1 13 травня 2022 року о 22:30 год в м. Львові на вул. Шафарика,8 керував т.з. Peugeot 405, н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив 2.5 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 13 травня 2022 року о 22:30 год в м. Львові на вул. Шафарика,8 керуючи т.з. Peugeot 405, н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою здійснив наїзд на припаркований автомобіль Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження, своїми діями порушив п.2.3.Б, 13.1 ПДР України.

На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування вказує про те, що висновок суду першої інстанції про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Вказує про те, що єдиним доказом, який доводить факт керування ним транспортним засобом є покази свідка ОСОБА_2 . Будь які інші докази, які б підтверджували б факт керування і факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди відсутні.

Факт виявлення потерпілим о 22:30 год пошкоджень автомобілів, які за своїм розташуванням та характером співпадали, не свідчать про їх утворення саме в цей період часу і саме з моєї вини. Даючи пояснення потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що припаркував свій автомобіль Skoda Octavia приблизно о 17:00-18:00 год. Близько 19:00 год, повернувшись з роботи, він припаркував власний транспортний засіб, яким того дня більше не керував. Зазначає, що можливо, саме в цей момент і відбулось пошкодження автомобіля потерпілого.

Стверджує, що після прибуття працівників поліції на місце виклику ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_4 не позиціонували себе свідками будь яких обставин, які б стосувались даної події.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Василюка Б.І., на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Висновок судді першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові.

Зокрема такий висновок підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом першої інстанції доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273630 від 13 травня 2022 року (а.с.1), протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273631 від 13 травня 2022 року (а.с.8), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.10), поясненнями потерпілого ОСОБА_3 (а.с.11) поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.12), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.3).

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від серії ААБ № 273631 від 13 травня 2022 року (а.с. 8), ОСОБА_1 13 травня 2022 року о 22 год 30 хв в м. Львові на вул. Шафарика,8 керуючи т.з. Peugeot 405, н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою здійснив наїзд на припаркований автомобіль Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3.Б, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Згідно з долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.2), наїзд на транспортний засіб, що стоїть відбувся на вулиці Шафарика,8 у м. Львові, у якій зазначено, що транспортний засіб «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою здійснив наїзд на припаркований автомобіль Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1 , отримав пошкодження у виді потертості переднього бампера з лівої сторони лакофарбового покриття. В автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 , потертості переднього бампера з лівої сторони лакофарбового покриття.

У своїх письмових поясненнях, а також поясненнях, наданих у суді першої інстанції, свідок ОСОБА_5 вказав, що він бачив факт паркування автомобіля ОСОБА_1 біля автомобіля ОСОБА_3 і ствердив, що після того як автомобіль ОСОБА_1 було припарковано і до моменту виявлення технічних пошкоджень з автомобіля ОСОБА_1 ніхто не виходив, після чого останнього було виявлено за кермом його автомобіля. Вподальшому було викликано працівників поліції.

Потерпілий ОСОБА_3 у письмових поясненнях, а також поясненнях, наданих у суді першої інстанції, вказав що 13.05.2022 о 22:30 вийшов з під`їзду, підійшовши до автомобіля побачив навпроти свого автомобіля транспортний засіб «Peugeot 405» номерний знак НОМЕР_1 , у такому працював двигун, світили фари, працювала аварійна світлова сигналізація. За кермом автомобіля сидів водій, як виявилося пізніше це був ОСОБА_1 , який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Оглянувши свій автомобіль, на передньому бампері з лівої сторони він виявив пошкодження, характерне як при ДТП із залишками фарби червоного кольору. Вподальшому на місце події він викликав працівників поліції.

Здійснивши аналіз наявних у справі доказів, які у своїй сукупності взаємоузгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_1 внаслідок порушення вимог ПДР спричинили дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються здобутими в ході розгляду справи, судом першої інстанції належними доказами винуватості.

Що стосується заперечення ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то наведені апелянтом доводи не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ААБ № 273630 від 13.05.2022, вбачається, що ОСОБА_1 13 травня 2022 року о 22:30 год в м. Львові на вул. Шафарика,8 керував т.з. Peugeot 405, н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу такими ознаками у ОСОБА_1 були: різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження патрульних підтверджується, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до переконання, що докази вчинення правопорушень ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 , ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273631 від 13.05.2022 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП є безпідставними. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273630 від 13.05.2022, протокол серії ААБ № 273631 від 13.05.2022, складені відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки їхня форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеними та підписаними уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушень, крім цього, його дані узгоджуються з іншими доказами у справі.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, особою, яка притягається адміністративної відповідальності не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Твердження ОСОБА_1 про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність його вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад вчинених адміністративних правопорушень знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що суддею місцевого суду не було дотримано вимог законодавства, а висновок про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджується належними та допустимими доказами, є безпідставними.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук