Справа № 463/5939/22 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/811/1502/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Качмара Івана Остаповича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Качмара Івана Остаповича на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.122, ч. 2 ст.126 КУпАП та за ч. 2 ст.122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 грн.) та за ч. 2 ст.126 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян (3400 грн.).

На підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП остаточно визначено ОСОБА_1 у вид адміністративного стягнення штраф в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян (3400 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 04 серпня 2022 року о 20:05 год. в м.Львові на вул. Мечнікова,16 керуючи т/з Seat Tаrraco д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух по колії зустрічного руху трамваїв, чим порушив п. 11.9 Правил дорожнього руху України, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 04 серпня 2022 року о 20:05 год. в м.Львові на вул. Мечнікова,16 керуючи т/з Seat Tаrraco д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Качмара І.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2022 року, скасувати зазначену постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 не погоджується з оскаржуваною постановою, скільки вважає її незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що з оскаржуваної постанови, вбачається, що будь які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у ній не наведено. Разом з тим, згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Звертає увагу, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, є недоведеною, постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі підлягає закриттю.

Наголошує, що згідно ч.1 ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП. Однак судом першої інстанції не враховано, що на момент складення протоколу та прийняття оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , не досяг 18-ти річного віку та всупереч ст.ст. 13, 24-1 КУпАП, застосовано стягнення у загальному порядку, що, на думку апелянта, знову ж таки свідчить про незаконність оскаржуваної постанови.

Зауважує, що ОСОБА_1 та його захиснику під час розгляду справи у суді першої інстанції не було забезпечено можливості ознайомитися з матеріалами справи та можливість взяти участь у судовому засіданні.

В обгрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що ОСОБА_1 та його захисник у судовому засіданні 02.11.2022 присутні не були, оскаржувана постанова судом першої інстанції була прийнята 02.11.2022, на адресу ОСОБА_1 не надходила, була отримана його захисником наручно за його клопотанням 30.11.2022. Таким чином, апелянт вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущено з поважних причин.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Качмара І.О. який підтримав доводи апеляційної скарги та не заперечив розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи захисника щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з пунктом 11.9 Правил дорожнього руху забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом,

Підпунктом а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху встановлено зокрема, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: наявними в матеріалах справи протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №147921 та серії ААД №147922 від 04.08.2022 (а.с.1, 5).

Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час складання процесуальних документів.

Так, протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №147921 від 04.08.2022 та серії ААД №147922 від 04.08.2022 оформлені відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки їх форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства, і вони є складені та підписані уповноваженими на те особами та підтверджують подію і обставини правопорушення, дані яких узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Зі змістом протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №147921 від 04.08.2022 та серії ААД №147922 від 04.08.2022 ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис, проставлений у відповідних графах, при цьому від дачі пояснень відмовився (а.с.1,5).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими та зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень під час їх збирання апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що представник поліції був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що жодних доказів вчинення ним правопорушення патрульні не надали суд апеляційної інстанції вважає безпідставним та розцінює як спосіб уникнення останнім відповідальності.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Що стосується доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не надано правового обґрунтування доцільності застосування положень статті 24-1 КУпАП при ухваленні оскаржуваної постанови, на переконання апеляційного суду, вказані доводи є безпідставними з огляду на таке.

Статтею 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до вимог статті 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Водночас, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Так, матеріалами справи підтверджено, що порушивши вимоги п. 2.1 (а), а також п.11.9 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185 КУпАП) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме 04.08.2022 виповнилось сімнадцять років, відповідно він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам статті 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції у повному обсязі з`ясовано, що правопорушення вчинено неповнолітньою особою, взято до уваги особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також враховано характер вчиненого правопорушення, який пов`язаний із необхідністю забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що при застосуванні зазначених у ст. 24-1 КУпАП заходів впливу, суд повинен виходити з буквального змісту заходу, що застосовується, враховуючи загальні засади права та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також особи правопорушника. У контексті цього, передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний і належним чином контроль за його поведінкою. Під час розгляду апеляційної скарги ні особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні його представником, адвокатом Качмаром І.О. не надано жодних відомостей, які можуть слугувати безумовною підставою для застосування вищевказаних заходів впливу до ОСОБА_1 .

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, в тому числі ті, на які покликається у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 . Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Качмару Івану Остаповичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2022 року.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Качмара Івана Остаповича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.