Дата документу Справа № 333/2349/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2349/22 Головуючий в 1 інст. Стоматов Е.Г.
Провадження №33/807/419/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Іваниці О.О. розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 липня 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 13 червня 2022 року о 10 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_1 в м. Запоріжжя по Космічна, буд. 140, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, та підтверджується висновком медичного закладу № 2731 від 13 червня 2022 року. Від керування транспортного засобу відсторонений, шляхом паркування згідно ПДР. Згідно даного протоколу ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, в якому він перебував. Щодо обставин події вказує, що він не керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказує, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є не безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Звертає увагу на порушення порядку огляду стосовно нього, оскільки йому не було запропоновано огляд на місці з використання спеціальних технічних засобів. Крім того, на думку апелянта, медичний огляд відносно виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння викликає сумнів щодо достовірності результатів, а отже висновок № 2731 від 13.06.2022 року слід визнати недостовірним доказом.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Іваницы О.О., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 329869 від 13.06.2022 року (а.с. 1) підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.06.2022 року (а.с. ), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2731 від 13.06.2022 року (а.с. 4), відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Порушень ст. 266 КУпАП щодо строку направлення на медичний огляд не вбачається, з огляду на обставину виявлення ознак наркотичного сп`яніння, що мало місце не одразу після зупинення водія та вимоги ч.4 ст. 266 КУпАП щодо здійснення відповідного огляду не пізніше двох годин, який обраховується саме з моменту встановлення підстав для його проведення.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Посилання в апеляційній скарзі щодо недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом перевірені апеляційний судом і встановлено наступне.

Так, відеозаписом події, долученого до справи, зафіксована розмова працівника поліції та ОСОБА_1 . Працівник поліції пропонує водію проїхати в медичний заклад для освідування, на що водій погоджується. При цьому, ОСОБА_1 не спростовує факту керування т/з.

Крім того, з оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського про вживання наркотичних засобів, зазначив, що за кермом не курить, проте курив давно 2-3 тижні потому, що підтверджує факт керування транспортним засобом, та вказує на усвідомлення наявності причини, яка перешкоджала керуванню транспортним засобом та згоду проїхати до медичного закладу.

Отже, з огляду на сукупність вказаних обставин, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці і, на переконання апеляційного суду, порушень щодо процедури огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, якого згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП було доставлено до медичного закладу не виявлено.

Далі, за наслідками огляду ОСОБА_1 в медичному закладі встановлено, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння. Наведене підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2731 від 13.06.2022 р.

Лікар-нарколог встановив наявність клінічних ознак наркотичного сп`яніння і виклав у висновку № 2731 від 13.06.2022 про перебування ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні «гостра інтоксикація маріхуаною», який останній підписав без зауважень.

При цьому огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП, зокрема лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ВМР ЗО, тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, що додатково підтверджується запитуваними судом документами, зокрема копією направленням на огляд, копією акта медичного огляду, копією журналу реєстрації медичних оглядів, копією висновку № 2731, копією результату імунохроматографічного дослідження сечі (а.с. 56-62).

Звертає на себе увагу, що згідно п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак, ні ОСОБА_1 ні його адвокат не вказували про оскарження ними у встановленому законодавством порядку зазначеного висновку лікаря.

Отже, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо незгоди із висновком результатів медичного огляду. Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок проведеного медичного огляду апелянтом не надано, а матеріали справи відомостей на спростування медичного висновку не містять.

Твердження апелянта про недопустимість наявного у справі відеозапису є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: пропозиція поліцейського та згода ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для огляду, повідомлення водія про вживання марихуани, роз`яснення прав.

Крім того, відеозапис в достаній мірі відображає обставини події, які до того ж збігаються із висновком лікаря, а також не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26 липня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник