Справа 688/1020/22
№ 3/688/403/22
Постанова
Іменем України

11 травня 2022 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленківці Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, солдата, водія-заправника автомобільного взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 25 листопада 2011 року орган видачі 6831, РНОКПП НОМЕР_3 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:
Фактичні обставини справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії 3730 №13 від 08 травня 2022 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 08 травня 2022 року о 08 год. 00 хв. вчасно не з`явився до розташування військової частини зі звільнення для виконання обов`язків військової служби. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП з огляду на таке.

Мотиви та висновки суду.
За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Диспозиція ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Так, недбале ставлення до військової служби це правопорушення у сфері службової діяльності, яке вчинюється тільки з необережності. З суб`єктивної сторони воно характеризується злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю. При службовій недбалості за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісно ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином або взагалі не виконує.

ОСОБА_1 інкримінуються активні дії, які полягають у нез`явленні вчасно без поважних причин на службу.

Крім того, вказане правопорушення може бути вчинене спеціальним суб`єктом військовою службовою особою.

Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Однак у протоколі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою, як і не надано ніяких матеріалів щодо підтвердження статусу військової службової особи (посадова інструкція, наявність у нього організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконання таких обов`язків за спеціальним дорученням повноважного командування), натомість у протоколі містяться відомості про те, що ОСОБА_1 обіймає посаду водія, а отже не є суб`єктом даного правопорушення.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява F7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, уповноважена особа не дотрималась вимог закону щодо необхідності встановлення ознак складу даного адміністративного правопорушення та не зібрала доказів на підтвердження наявності в діях особи ознак складу адміністративного правопорушення, зокрема встановлення того, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою та відповідно суб`єктом інкримінованого правопорушення.

З викладених у протоколі фактичних обставин слідує, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Разом з тим, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки «поза розумним сумнівом» не доведена його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 254-256, 278 КУпАП, суд, -

постановив:
Провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК