Справа №: 716/1796/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 c уддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Вайновська О.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 181563 від 25.10.2022 року, 25 жовтня 2022 року, о 16:25 годині ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не забезпечила належний моральний та духовний розвиток неповнолітніх дітей, тим самим ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що за вказаною адресою вона проживає з матір`ю ОСОБА_4 та двома малолітніми доньками. Батько дітей покинув родину ще шість років тому. Вона працює, намагаючись забезпечити свою родину всім необхідним. Всю заробітну плату віддає матері. Дійсно іноді вживає алкоголь, але від виконання батьківських обов`язків не ухиляється хата придбана, діти доглянуті та нагодовані, старша донька ходить у школу та гарно навчається. Хто і з яких підстав викликав до її будинку працівників Служби у справах дітей 25.10.2022 року їй не відомо, і тому обурившись поводилася себе негідно. Працівниками Служби у справах дітей не встановлено жодних даних щодо ухилення її від виконання батьківських обов`язків, окрім того, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння та агресивно себе поводила відносно них та матері ОСОБА_4 , оскільки вважала, що саме вона їх викликала. Просила суд не застосовувати до неї адмінстягнення, оскільки це зменшить її сімейний бюджет.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані, зокрема, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.11, ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Моральний і духовний розвиток дитини це розвиток у дитини високих почуттів, мотивів і прагнень, виховання у дитини (підлітка) чесності, турботи і відповідальності, уміння дружити і любити. Тобто це формування звичок поведінки, що відповідають нормам суспільства, в тому числі турботи про близьких, відповідальності за все, що її оточує і на що вона може впливати.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч.6 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства»).

За ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає відповідальність, в тому числі за ч.1 ст.184 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд виходить з завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП, покладає на орган (посадова особа) при розгляді справи обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначалося, за протоколом про адмінправопорушення ОСОБА_1 притягується до адмінвідповідальності за те, що будучи у стані алкогольного сп`яніння не забезпечила належний моральний та духовний розвиток неповнолітніх дітей, чим ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення виховання неповнолітніх дітей.

З пояснень свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вбачається, що за обставин, викладених у протоколі про адмінправопорушення, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, агресивно відреагувала на приїзд до дому працівників Служби у справах дітей, що стало підставою для викликів працівників поліції.

Водночас, підстави для відвідування родини працівниками Служби у справах дітей в матеріалах справи не розкриті.

З пояснень неповнолітніх дітей ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опитаних в присутності працівників Служби у справах дітей, вбачається що вживання алкоголю з боку ОСОБА_7 та агресивна поведінка щодо дітей, носить неодноразовий характер.

Тобто, в провину ОСОБА_1 ставиться демонстрація неповнолітнім дітям поведінки, відмінної від норм суспільства (вживання алкоголю, агресивна поведінка щодо членів родини та оточуючих), а також застосування домашнього насилля.

При цьому, окрім вищевказаних пояснень, інші докази ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, докази тривалості такого ухилення, наявності попередніх звернень членів родини ОСОБА_1 або працівників закладів освіти, які відвідують діти, або органів місцевого самоврядування до органів Нацполіції, державних органів, що здійснюють повноваження в сфері охорони дитинства, а також відповідного реагування з їх боку, суду не надано.

Вказані обставини, позбавляють суд можливості встановити дійсні обставини справи, залишають місце сумнівам, що не узгоджується зі стандартом доказування.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі (ст.ст.9, 245 КУпАП).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінюючі надані органом, що склав протокол про адмінправопорушення, докази, суд вважає їх недостатніми для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП за ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення належних умов виховання її неповнолітніх дітей.

За таких обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 КУпАП за відсутності події та складу адмінправопорушення.

На підставі ст.40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 221, 247, 249, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 184 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя О.Є. Вайновська