Справа № 345/973/22
Провадження № 3/345/385/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Якимів Р.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління ПП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , пенсіонер, громадянина України, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23.02.2022 р. о 09.30 год. на автодорозі А-30 215 км в смт.Війтівці, керував транспортним засобом ВАЗ 21083 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 1,70 проміле алкоголю, номер тесту № 58. Такими своїми діями він порушив вимоги п. 2.9 а ПДР.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча судом вживалися заходи щодо належного повідомлення його про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку за відомою суду адресою його проживання.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Отже, суд, враховуючи, що протокол відносно ОСОБА_1 складений 23.02.2022 у його присутності, тобто з даного моменту він знав про наявність справи, однак не цікавився наявним відносно нього провадженням, тим самим має намір ухилятися від явки до суду, тому, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 048029 від 23.02.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, яке поставлено в провину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився, посвідчення водія серія НОМЕР_3 вилучено, натомість видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом АТ №234041(а.с.1);

До вказаного протоколу долучено результати спеціального технічного засобу - алкотесту «Драгер 6810», відповідно до якого результат тесту 1,70 проміле алкоголю (а.с. 3). При цьому, ОСОБА_1 проходив тест на алкогольне сп`яніння в час, який відповідає часу вчинення адмінправопорушення, вказаному у протоколі.

Факт проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «ДРАГЕР» зафіксований у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду на стан сп`яніння 1,70 проміле алкоголю (а.с. 4).

З наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_1 доставлений у Волочиську клінічну лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до висновку №11 від 23.02.2022 року про результат медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння (а.с.6).

Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписі, який міститься на долученому до матеріалів справи диску, який було переглянуто в судовому засіданні. Зокрема на відео відображено, що ОСОБА_1 продуває в спеціальний технічний засіб, який видає результат 1,70 % проміле алкоголю (а.с.7).

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі докази долучені до протоколу в оригінальному виді і сумнівів не викликають.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, слід врахувати характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини справи, особу правопорушника, його майновий стан. При цьому, суд враховує положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17.03.2021 року, згідно якого за порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено покарання у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставин, з метою виховання ОСОБА_1 і запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф сплатити за наступними реквізитами: отримувач ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/ 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ)- 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0009001.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ м.Калуш/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0009614 , код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: