ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/14239/22

3/522/11661/22

08 листопада 2022 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 126430 від 05.10.2022р., ОСОБА_1 , 05 жовтня 2022 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, знаходячись у барі «Роза вітрів», розташованого за адресою: м.Одеса, вул.М.Арнаутська,107, де придбав та вживав спиртні напої, чим порушив встановлені щодо нього, постановою судді Приморського районного суду м.Одесса, правила адміністративного нагляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав.

Ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення, та доданими до нього матеріалами, а також вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КУпАП з наступних підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст. 187 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких фактичних даних, які б надавали можливість зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, тобто при вивчені матеріалів справи було встановлено, що вона не містить належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП.

Так, в якості доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено постанову судді Приморського районного суду м.Одеси від 27.08.2022р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік, термін дії якого закінчився 27.08.2022 року, при цьому, останньому ставиться у провину порушення правил адміністративного нагляду, яке мало місце 05.10.2022р.,будь-яких інших доказів на підтвердження вини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, суду надано не було.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, оскільки відповідно постанови Приморського районного суду м.Одеси встановлений строк адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 сплив 27.08.2022р., а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.О.Лагода