Справа № 304/841/22 Провадження № 3/304/689/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 394587 від 25 лютого 2021 року вбачається, що того ж дня о 00.05 год між населеними пунктами Зарічево Дубриничі водій керував автомобілем марки «Рено Меган», р/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, тому суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, надає кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року, строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Встановлено, що на розгляд суду протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 394587 від 25 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 вперше надійшов 26 листопада 2021 року та за наслідками розгляду постановою судді від 07 квітня 2022 року такий було повернуто на доопрацювання до відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області.

Двадцять дев`ятого квітня 2022 року протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 394587 від 25 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 знову надійшов до суду з рапортом старшого інспектора СРПП відділення поліції № 1 В.Попадинець від 20 квітня 2022 року, згідно якого відповідно до Інформаційного порталу Національної поліції станом на 20.04.2022 правопорушник до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягався, а тому дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП; частину статті у бланку протоколу не було вказано помилково.

В той же час під час розгляду даної справи суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Fedorovych VOLKOV v. Ukraine, заява № 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 38 КУпАП (в редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення 25 лютого 2021 року) у справах про адміністративне правопорушення, які відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його вчинення.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

На підставі зазначеного, суддя не застосовує встановлений Законом України від 16.02.2021 року № 1231-ІХ (редакція діє з 17.03.2021 року) річний строк накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, хоча на момент розгляду даної справи про адміністративне правопорушення й такий строк минув, оскільки вказані зміни посилили б відповідальність ОСОБА_1 та зворотної сили не мають. Під посиленням відповідальності слід визнати збільшення строку накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 29 квітня 2022 року, тобто після закінчення визначених ст. 38 КУпАП строків, з моменту вчинення правопорушення пройшло більше ніж 3 (три) місяці, тому суддя вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього слід закрити.

Керуючись ст. 7, 9, 38, 247, 277, 278-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.