ПОСТАНОВА
Іменем України

07.09.2022 Справа №607/11861/22 Провадження № 3/607/6039/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , командира відділення військової частини НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

07.09.2022 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення № 138 від 02.09.2022 зазначено, що старший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації, займаючи посаду командира відділення військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду в період часу з 29.08.2022 до 01.09.2022 вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю до десяти діб.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України кваліфіковані за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

У судове засідання 07.09.2022 ОСОБА_1 не з`явився. Подав заяву про здійснення розгляду справи за його відсутності, винуватим себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, полягає у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явленні його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явленні з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчиненому в умовах особливого періоду.

Так, відповідно до п. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з вимогами ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці, зокрема зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 був затверджений Указ Президента України № 303 «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014, який набрав чинності 18.03.2014.

Також відповідно до Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації на всій території держави.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб. Також Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та № 341/2022 від 17.05.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Крім цього, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 23.08.2022 строком на 90 діб.

Таким чином в Україні діє особливий період.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Так, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що старший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації, займаючи посаду командира відділення військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду в період часу з 29.08.2022 до 01.09.2022 вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю до десяти діб.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- доповіддю про факт самовільного залишення частини на об`єкті охорони № НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_2 Державної спеціальної служби транспорту від 29.08.2022, доповіддю про повернення із самовільного залишення частини на об`єкті охорони № НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_2 Державної спеціальної служби транспорту від 01.09.2022 та повідомленням командира військової частини НОМЕР_2 за вих. № 5/24/906 від 02.09.2022, зі змісту яких вбачається, що 29.08.2022 приблизно о 08 год. виявлено відсутність головного сержанта командира 1 відділення 1 взводу 6 роти 5 батальйону охорони старшого сержанта ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній самовільно залишив місце служби під час дії на території України воєнного стану, а також те, що 01.09.2022 військовослужбовець самостійно повернувся в пункт дислокації;

- письмовими поясненнями солдата 1 відділення 4 взводу 6 роти 5 батальйону охорони ОСОБА_2 , стрільця 1 відділення 4 взводу 6 роти 5 батальйону охорони ОСОБА_3 , командира 4 взводу 6 роти 5 батальйону охорони ОСОБА_4 , командира 6 роти 5 батальйону охорони ОСОБА_5 від 29.08.2022, зміст яких відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення № 138 від 02.09.2022.

Крім цього, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 138 від 02.09.2022, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, визнав свою вину, а тому суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Також суд враховує, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, а тому не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 32-1, 33-35, 172-11, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяІ. В. Марциновська