Справа № 375/138/22 Суддя в І-й інстанції Чорненька О.І.
Провадження № 33/824/1663/2022 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатюк О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 21 квітня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 21 квітня 2022 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 22 січня 2022 року, близько 03 години 15 хвилин, в селищі Рокитне, Білоцерківського району Київської області, по вул. Заводська, керував автомобілем марки «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт заперечував факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. У цій частині звернув увагу на відеозапис, який міститься у матеріалах справи та на якому зафіксована його незгода з проходженням огляду виключно на приладі «Драгер», при цьому висловлена згода та бажання пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді. Його доводи обґрунтував тим, що розгляд справи у суді першої інстанції був проведений у його відсутність, а копію постанови судді він отримав поштовим відправленням 18.05.2022 року.

За клопотанням ОСОБА_1 апеляційний розгляд був проведений у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 підлягає поневоленню, в сама апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Обставини, викладені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду, визнаються апеляційним судом такими, що свідчать про поважність причин пропуску строку на подачу апеляційної скарги, у зв`язку із чим вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість висновків судді місцевого суду про визнання винуватості ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні, то вони є обґрунтованими з огляду на таке.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП суддя місцевого суду визнав доведеним те, що останній вчинив правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у час, місці та за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Між тим, такий висновок суддею зроблений на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись із цим висновком не можливо.

Зміст ст.ст. 254, 256 КУпАП дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану впливом алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1103, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку та способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та відмови особи від проходження такого огляду як на місці події, так і у закладі охорони здоров`я, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Рішення у справі про адміністративне правопорушення суддя обґрунтовує доказами, перелік джерел яких даний у ст. 251 КУпАП, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вимог цих нормативних документів у ході фіксації поліцейськими вчиненого адміністративного правопорушення та у ході розгляді справи суддею місцевого суду дотримано не було.

Як вбачається із постанови, рішення про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніннясуддя місцевого суду обґрунтував: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського.

Між тим, цими доказами не доводяться обставини, які підлягали доведенню у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Поза увагою судді місцевого суду залишилось те, що матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що ОСОБА_1 у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Натомість, із початку з`ясування обставин події, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, пояснюючи відмову недовірою до результатів такого огляду. При цьому, ОСОБА_1 висловив згоду на проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я. На відеозаписі із нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 відповідне бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я висловив щонайменше тричі. У подальшому відеозапис перервався зненацька. Об`єктивної фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що надавало би працівникам поліції правові підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Беззаперечним доказом факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я,міг стати відеозапис, який би мав бути зроблений за допомогою нагрудних камер поліцейських. При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018). Відповідно до п.5. розділу ІІ цієї Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Між тим, як встановлено у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, наявний у матеріалах справи відеозапис фіксує лише частину події, на якій зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, із застосуванням спеціального технічного засобу та зафіксована його згода та бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що не є достатнім для вирішення питання про законність дій поліцейських щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення по факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Наведене у свої сукупності указує на існування сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто ця вина поза розумним сумнівом у ході провадження у цій справі не доведена.

Витлумачивши усі сумніви на користь ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України, суд приходить до висновку про недоведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із чим постанова судді Рокитнянського районного суду Київської області від 21 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 21 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу цього адміністративного правопорушення із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк