Справа № 216/4093/22
Провадження № 3/216/2413/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2022 інспектором ВРОМ ДТП ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Рибальченком Є.С. було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 146259, ААД № 146260 стосовно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколів встановлено, що 25 вересня 2022 року о 10:55 год водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», державний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 57 по вул. Херсонській в м. Кривому Розі, не врахував зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу безпечно керувати автомобілем, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зупинився біля правого краю проїзної частини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу забруднено одяг, чим завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.5, 1.7, 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 залишив місце пригоди до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За викладених обставин наявні достатні підстави для розгляду адміністративних матеріалів в одному провадженні.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що 25 вересня 2022 року близько 10:50 год її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 йшов біля будинку № 57 по вул. Херсонська в м. Кривому Розі, позаду нього рухався автомобіль помаранчевого кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 , та під час руху зачепив лівий лікоть руки дитини, та забруднив його одяг.

Заслухавши пояснення потерпілої, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам і наданим учасниками судового засідання поясненням, суд дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується ЄСПЛ при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

За змістом положень ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, що узгоджується з відповідною практикою ЄСПЛ.

При цьому за положеннями КУпАП обов`язок щодо належного складання протоколу про адімністративне правопорушення та надання відповідних доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на особу, яка уповноважена на оформлення матеріалів справи про адміністратвне правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачено порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення по ст. 124 КУпАП є спричинення пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Адміністративним правопорушенням відповідно до статті 122-4 КУаАП є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18 передбачено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Письмовими матеріалами справи встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_1 потерпілому не було завдано матеріальних збитків, а тому, в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак і правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Показання потерпілої також не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, та спричинення її неповнолітньому сину матеріальної шкоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва про Росії», серед іншого, зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Сукупність наведених обставин свідчить про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а викладені в протоколах про адміністративні правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, тому що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративні правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 36, 122-4, 124, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 216/4093/22 (провадження № 3/216/2413/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, та матеріали справи про адміністративне правопорушення за № 216/4096/22 (провадження № 3/216/2415/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, об`єднати в одне провадження під єдиним номером № 216/4093/22 (провадження № 3/216/2413/22).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Онопченко