Справа № 444/862/22
Провадження № 3/444/477/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Федірко І.І., представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Вдовенко О.М., розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , працює - керівник "Нова пошта Куликів", реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , -

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №790142 від 12.05.2022 року, ОСОБА_1 12.05.2022 року о 21 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинила конфлікт з своєю колишньою свекрухою ОСОБА_2 , з якою спільно проживають, в ході якої ображала останню, вчинивши на неї тиск психологічного характеру, чим своїми діями вчинила домашнє насильство, та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Федірко І.І. в судовому засіданні пояснила, що вона вважає, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Додатково зазначила, що ОСОБА_1 , проживає в даному будинку із колишнім чоловіком, його співмешканкою та колишньою свекрухою - потерпілою по справі та із спільними з ОСОБА_3 двома малолітніми дітьми. 12.05.2022 року ОСОБА_1 перебувала на роботі їй старша донька по телефону повідомила, що не може знайти молодшу доньку. В подальшому повідомила, що молодша донька вже вдома. Коли ОСОБА_1 прийшла додому на кухні розмовляла із дітьми, в розмову втрутилась її колишня свекруха, а потім її колишній чоловік. Також вказує, що на камерах відеоспостереження поданого представником потерпілої не зафіксовано жодного запису із конфліктом із колишньою свекрухою ОСОБА_2 . Тобто, відеозапис не містить конфлікту психологічного характеру. Також при допиті 13.07.2022 року потерпіла вказала, що вона втекла по сходовій клітці коли до неї бігла ОСОБА_1 , однак, що говорила їй ОСОБА_1 , потерпіла не чула. Захисник просила суд звернути увагу на час вчинення адміністративного правопорушення зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий не відповідає часу з відеозапису, та на усні пояснення потерпілої та письмові, які додані до матеріалів справи. Одночасно захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Федірко І.І. зазначила, що ОСОБА_1 створено жахливі умови проживання в будинку, вона обмежена в доступі до речей дітей, постійно отримує погрози та образи від колишнього чоловіка і свекрухи про те що її виселять. Просила провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Вдовенко О.М. в судовому засіданні пояснив, що обставини події , яка мала місце 12.05.2022 року відповідають дійсності. Також додатково пояснив, що потерпіла ОСОБА_2 неодноразово зверталась в органи поліції з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Зазначив, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Просив суд з метою уникнення таких дій в подальшому щодо потерпілої притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 1 ст.173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 13.07.2022 року в судовому засіданні надала пояснення про те, що ОСОБА_1 близько 21 год. 45 хв. прийшла додому та розмовляла на кухні з молодшою дочкою ОСОБА_4 , чого вона без дозволу пішла гуляти, однак ОСОБА_4 відповіла, що тато їй дозволив йти гуляти. Потім прийшла ще старша дочка Ізабелла. Між ним відбувалася розмова, під час якої діти плакали. Потерпіла пояснила, що в цей час вона була на другому поверсі та не була присутня під час конфлікту ОСОБА_1 . Діти дуже кричали і вона просила, щоб ОСОБА_1 не рухала дітей, а тоді ОСОБА_1 почула її голос і по сходах прибігла на другий поверх, однак вона швидко забігла в свою кімнату і зачинила двері. Це почув її син ОСОБА_3 та не пускав ОСОБА_1 до неї. Після цього вже приїхала поліція і почала складати документи. Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що не чула, які саме слова до неї кричала ОСОБА_1 .

В подальшому потерпіла 20.07.2022 року на адресу суду подала письмову заяву в якій зазначила, що просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та справу слухати у її відсутності за участю її представника (арк.спр. 37).

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Федірко І.І. також було заявлено клопотання про допит працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Судом з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи вирішено здійснити допит працівника поліції ОСОБА_5 , однак такий на виклики суду не з`явився.

Працівник поліції про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи, однак такий в судові засідання не прибув, жодних клопотань до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Федірко І.І., пояснення потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Вдовенко О.М., оглянувши відеозапис з камер спостереження наданих представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Вдовенко О.М., приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, зі змісту статті 173-2 КУпАП вбачається, що до адміністративної відповідальності можна притягнути лише за умисно вчинене правопорушення. Умисним є правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Проте, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП є вчинення не будь-яких діянь зазначених у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а лише тих, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 12.05.2022 о 21:30 год. в АДРЕСА_1 , вчинила конфлікт з своєю колишньою свекрухою гр. ОСОБА_2 , з якою спільно проживають, в ході якого ображала останню, вчинивши на неї тиск психологічного характеру, своїми діями вчинивши домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, в судовому засіданні було досліджено та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №790142 від 12.05.2022 року та додані до нього матеріали, а також оглянуто відеозапис події від 12.05.2022 року наданий суду представником потерпілої ОСОБА_2 - адвокатом Вдовенко О.М.

Так, із оглянутого судом відеозапису встановлено, що даний відеозапис фіксує події 12.05.2022 року з 22 год. 47 хв. (такий час зазначено на відеозаписі) та розпочинається в будинку із приміщенні кухні, де були присутні ОСОБА_1 та діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , між ними відбувається розмова з приводу того, що молодша донька ОСОБА_4 без дозволу пішла гуляти. Розмова на кухні між матір`ю - ОСОБА_9 та двома її дочками супроводжується плачем обох дітей. Інших осіб на кухні не було. Після того, о 22 год. 56 хв. (час зазначено на відеозаписі) ОСОБА_1 схопившись із-за столу вибігла із кухні в інше приміщення, а діти побігли за нею з криками "мама, ні, мама ні". Після цього на відеозаписі зафіксовано приїзд працівників поліції та складання адміністративних матеріалів.

Як пояснив в судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Вдовенко О.М., ОСОБА_1 побігла з до потерпілої ОСОБА_2 .

Суд бере до уваги наданий представником ОСОБА_2 - Вдовенко О.М. відеозапис, як доказ, на якому зафіксовані обставини, що мали місце 12.05.2022 року. Щодо розбіжностей в часі, які зазначені на відеозаписі та в протоколі, то такі не спростовують наявності конфлікту та події, який мав місце 12.05.2022 року, про що не заперечили щодо самої події учасники по справі.

З досліджених в судовому засіданні обставин встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся словесний конфлікт, під час якого, як пояснила потерпіла в судовому засіданні 13.07.2022 року, вона просила ОСОБА_1 не кричати на дітей, а ОСОБА_1 почала бігти до неї, але, як висловлювалася ОСОБА_1 до неї, вона не чула. Однак, такий конфлікт не утворює сам по собі складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З наданого суду відеозапису не встановлено та не зафіксовано факту спричинення ОСОБА_2 тиску психологічного характеру ОСОБА_1 .

Проаналізувавши надані суду докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що фактичні дані, які підтверджують об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а саме вчинення дій ОСОБА_1 психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , відсутні.

Чинним законодавством чітко передбачено, що посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з джерел доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Так, викладена працівниками поліції суть правопорушення не містить в собі посилання на те, яка саме шкода фізичному або психічному здоров`ю була завдана чи могла бути завдана потерпілій ОСОБА_2 діями ОСОБА_1 , які зазначені у протоколі.

Як зазначено в статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно з якою «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

А, відтак, враховуючи, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 27, 247, 248, 279, 283, 284 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олещук М. М.