: Справа № 484/1181/22
Провадження:№ 3/484/560/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2022 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Літвіненко Т.Я., секретар судового засідання Шаповалова В.О., за участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника Рідош-Шаповал В.І., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла до суду 04.05.2022 року від військової частини НОМЕР_1 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Зеленьків Тальнівського району Черкаської області, має військове звання капітан, який займає посаду офіцер психолог 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-10 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно протоколу серії № М29/04/22-3 від 29.04.2022р., наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) за №191 від 11.02.2022 року було призначено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли не прибуттю на ранкове шикування солдата ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 . Проведення службового розслідування було покладено на військовослужбовця служби за контрактом капітана ОСОБА_1 , офіцера-психолога 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 . Акт та матеріали службового розслідування було передано до штабу військової частини НОМЕР_1 до 25 лютого 2022 року, однак, станом на теперішній час, згідно 3 пункту наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних) №262 від 25.02.2022 року капітаном ОСОБА_1 до Територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві, для перевірки наявності в діях військовослужбовця складу правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, копії зазначених матеріалів направлено не було. Вказується, що своїми діями ОСОБА_1 відмовився від виконання законних вимог командира та недбало поставився до обов`язків військової служби, під час дії воєнного стану в Україні, тобто вчинив правопорушення, за яке ч. 2 ст. 172-10 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2022 року йому було доручено провести службове розслідування, яке призначено з метою уточнення причин та умов, що сприяли не прибуттю на ранкове шикування солдата ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 . Він вчасно провів службове розслідування та передав матеріали до штабу військової частини НОМЕР_1 до 25 лютого 2022 року. Однак, коли він прийшов до канцелярії військової частини, з метою отримання вказаних матеріалів для їх направлення до Територіального управління Державного бюро розслідувань на виконання п. 3 наказу № 262, йому повідомили, що дані матеріали вже направлені до вказаної установи. Він приходив до канцелярії 3-4 рази. В квітні він звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом в якому просив надати йому копії матеріалів службового розслідування для їх направлення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, але, в подальшому, не мав можливості прибути до військової частини, оскільки перебував в іншому місті дислокації. Зазначив, що правопорушення він не скоював, не відмовлявся від виконання наказу і докази такої відмови в матеріалах справи відсутні, документи службової перевірки відносно нього відсутні. Крім того, п. 3 наказу № 262 не містить терміну його виконання, а протокол про адміністративне правопорушення складали без його участі.

Захисник, ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримала думку ОСОБА_1 та просила провадження відносно нього закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) за №191 від 11.02.2022 року призначено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли не прибуттю на ранкове шикування солдата ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проведення якого було доручено військовослужбовцю служби за контрактом капітану ОСОБА_1 , офіцеру-психологу 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 та зобов`язано останнього надати до штабу військової частини НОМЕР_1 акт та матеріали службового розслідування до 25.02.2022р.(а.с.7)

З матеріалів справи вбачається, що акт службового розслідування був зданий ОСОБА_1 до штабу військової частини НОМЕР_1 25.02.2022р. за вх. № 58, тобто, в межах строку визначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) за №191 від 11.02.2022 року.(а.с.5-6)

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) за №262 від 25.02.2022 року «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних» завершено службове розслідування за фактом не прибуття на військову службу солдата ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 та, серед іншого, зобов`язано військовослужбовця служби за контрактом капітана ОСОБА_1 , офіцера-психолога 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_2 направити до Територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві, для перевірки наявності в діях військовослужбовця складу правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.(а.с.3,4)

Згідно рапорту т.в.о. помічника командира частини з правової роботи начальника групи військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2022р., матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_2 до Територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві, направлено не було.(а.с.2)

Відповідно до журналу реєстрації вихідних документів № 81 за 2022р., повідомлення про вчинення кримінального правопорушення солдатом ОСОБА_2 було направлено до Територіального управляння Державного бюро розслідувань 02.05.2022р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказував, що декілька разів приходив до канцелярії військової частини, з метою отримання матеріалів службової перевірки для їх направлення до Територіального управління Державного бюро розслідувань на виконання п. 3 наказу № 262, але йому повідомили, що дані матеріали вже направлені до вказаної установи. В квітні він звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом в якому просив надати йому копії матеріалів службового розслідування для їх направлення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, але, в подальшому, не мав можливості прибути до військової частини, оскільки перебував в іншому місті дислокації та не відмовлявся від виконання наказу.

Дане твердження ОСОБА_1 заслуговує на увагу виходячи з наступного.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з матеріалі справи вбачається, що 09.04.2022р. офіцер-психолог 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом в якому просив надати йому копію матеріалів службового розслідування, призначеного наказом № 191 від 11.02.2022р. та наказ №262 від 25.02.2022 року «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних» для направлення їх до Державного Бюро Розслідування. На даному рапорті міститься напис «Надати можливість».

Згідно іменного списку для проведення вечірньої перевірки особового складу табірного збору військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в період з 13.04.2022р. по 30.04.2022р. перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 , а тому не мав можливості в цей період з`явитися до штабу військової частини.

Отже, ОСОБА_1 , з метою виконати вимоги п.3 наказу №262 від 25.02.2022 року «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних» мав намір та намагався отримати матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_2 та направити їх до Територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві, однак, з незалежних від нього обставин, був позбавлений можливості це зробити.

Крім того, в п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) за №262 від 25.02.2022 року «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних» не визначено граничний термін, до якого ОСОБА_1 був зобов`язаний направити матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_2 до Територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві.

При цьому, будь які належні та допустимі докази стосовно того, що ОСОБА_1 відмовився від виконання отриманого наказу в матеріалах справи відсутні.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, в порушення вищевказаних норм, в протоколі серії № М29/04/22-3 від 29.04.2022р. не вказано суть адміністративного правопорушення.

Так, частина 2 ст. 172-10 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно протоколу серії № М29/04/22-3 від 29.04.2022р. ОСОБА_1 , станом на теперішній час, не виконано вимоги пункту 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних) №262 від 25.02.2022 року та не направлено до Територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві, для перевірки наявності в діях військовослужбовця складу правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, копії матеріалів службової перевірки.

Отже, зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину саме не виконання п. 3 наказу командира військової частии НОМЕР_1 № 262 від 25.02.2022р. в частині направлення до Територіального управління Державного бюро розслідувань матеріалів службового розслідування, а не відмова від його виконання, як це передбачено ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, а тому, приходжу до висновку що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не мав на меті відмовлятися від виконання отриманого наказу, а об`єктивно був позбавлений можливості це зробити.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували правомірність винесеної постанови матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995р. по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Також, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення з врахуванням усіх наведених обставин, викликають розумні сумніви, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Будь-яких інших переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247п.1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко