Житомирський апеляційний суд
Справа №274/8218/21 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції за участю секретаря Кошиль О.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кравця М.А. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кравця М.А. на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови суду 21.12.2021 в 00 год. 12 хв. в с. Мирославка Бердичівського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 2410, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Кравець М.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.08.2022 скасувати та закрити провадження у справі.

Зазначає, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, долученому до матеріалів справи, не зафіксовано озвучення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, що стали підставою вважати наявним факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно, не знаходить свого підтвердження одна з ключових обставин, за наявності якої взагалі проводиться такий огляд. Такі ознаки «з`являються» в матеріалах справи лише після використання спеціального приладу Драгер.

Посилається також на те, що порушенням є також не з`ясування думки ОСОБА_1 щодо погодження чи не погодження з результатами огляду, проведеного поліцейськими з використанням спеціального приладу, та не роз`яснення йому права на здійснення огляду у найближчому закладі охорони здоров`я у разі з непогодженням з таким результатом.

Зазначає, що як на доказ вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції посилається на акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де у графі «З результатами згоден» наявний підпис, прізвище, ім`я та ініціали ОСОБА_1 . Проте, відеозапис не відображає процедуру оформлення таких документів. При цьому ОСОБА_1 - людина похилого віку, має захворювання очей. При особистому спілкуванні він пояснив, що працівники поліції не роз`яснювали зміст наданих для підпису документів, а самостійно прочитати їх він не мав можливості.

Вказує, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є неналежним доказом з огляду на те, що такий документ оформлений до озвучення пропозиції на проходження огляду та до отримання результатів спеціального приладу (адже ОСОБА_1 погодився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу).

Крім того працівники поліції після проходження ОСОБА_1 огляду не відсторонили його від керування транспортним засобом, дозволили ОСОБА_1 їхати далі.

Разом з тим зазначає, що не мав можливості приймати участь у судових засіданнях, про що завчасно повідомляв суд, надаючи підтвердження вказаному, а висновки суду про те, що з 01.08.2022 р. він вже не перебував на військовій службі та про зловживання процесуальними правами є хибними, базуються на припущеннях.

Зауважує, що відкладення останнього судового засідання (09.08.2022 р.), про яке клопотали він та ОСОБА_1 , не призвело б до порушення строків розгляду справи. При цьому він як захисник не отримував жодної повістки про виклик до суду, дати судових засідань йому повідомляв ОСОБА_1 .. При цьому у своїх клопотаннях завжди зазначав як поштову адресу, так і альтернативні способи зв`язку з ним.

Посилається на те, що суд першої інстанції не зважаючи на його клопотання та клопотання ОСОБА_2 про відкладення справи для залучення захисника, подані 08.08.2022 р. та 09.08.2022 p., судом розглянуто справу. Суд, діючи з обвинувальним ухилом, прийняв оскаржувану постанову, не надавши ОСОБА_3 реальної можливості отримати правову допомогу, надати особисті пояснення, що є порушенням норм процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Кравець М.А. підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга захисника Кравця М.А. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення від 21.12.2021 серії ДПР18 № 198707, вбачається, що 21.12.2021 в 00 год. 12 хв. в с. Мирославка Бердичівського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 2410, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейський СРПП Бердичівського РВП старшим сержантом поліції Мамчуров І.Є. Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , якого було ознайомлено з правами, передбаченими ст.62 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, останній не зазначав та проставив свій підпис.В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення ОСОБА_1 власноручно написав згоден.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6820» від 21.12.2021 року, результат якого показав позитивну пробу- 1.93 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_2 .

Вина ОСОБА_1 також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений за допомогою приладу Алкотест 6820 у зв?язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незв?язна мова. Результат огляду на стан сп`яніння 1,93‰. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, про що проставив свій підпис.

Крім того його вина підтверджується направленням на огляд до медичного закладу від 21.12.2021;

Вина ОСОБА_1 також підтверджується рапортом чергового Бердичівського РВП від 21.12.2021, згідно якого 20.12.2021 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 21767 від 20.12.2021 про те, що за адресою: Бердичівський район, с. Демчин, водій авто Волга їздить за кермом в стані алкогольного сп?яніння. В даний час автомобіль знаходиться біля магазину. Результат відпрацювання: під час відпрацювання даного виклику було виявлено автомобіль ГАЗ 2410, державний номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки якого у водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, після проведення огляду складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому всі зазначені вище дані, отримані з письмових доказів, лю`єктивно підтверджуються відезаписом з відеореєстратора автомобіля поліцейських та нагрудної бодікамери працівника поліції, наявними в матеріалах справи. З вказаних відео вбачається, що ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, та при перевірці документів водія виявлені в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі або відмовитися від його проходження, при цьому роз`яснено наслідки такої відмови. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Продувши прилад, результат показав 1,93 проміле. Будь яких заперечень щодо порушення процедури огляду чи незгоди з результатами огляду не зазначав.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що працівниками поліції було порушено вимоги ст.266 КУпАП, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані в неавтоматичному режимі та Порядок направлення водіїв на огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівниками поліції не з`ясовувалась думка ОСОБА_1 щодо результату та не пропонування пройти огляд в медичному закладі, та спростовується відеозаписом.

Не знайшли свого підтвердження також і доводи апелянта про те, що працівником поліції на відео не зазначено, за якими саме ознаками він визначив, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Вказані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальний технічних засобів за допомогою приладу «Драгер 6820» та направленням на огляд до медичного закладу від 21.12.2021. На думку апеляційного суду не зазначення вказаних ознак на відео не впливає на факт встановлення в результаті огляду перебування водія у стані сп`яніння, та відповідно на висновки суду про наявність складу правопорушення..

Посилання апелянта на те, що відеозаписи, долучені до матеріалів справи, не відображають процедуру оформлення правопорушення, на думку апеляційного суду не дають підстав вважати їх не дійсними та такими, що не відображають обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 .

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, самі по собі не можуть бути підставою для прийняття рішення про відсутність складу правопорушення, крім того зазначена обставина могла бути не зафіксована, та вважати її настільки істотним порушенням, яке б впливало на рішення по справі, підстав немає.

Необґрунтованими також є доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП, оскільки про призначення слухання справи на 09.08.2022 року сторону захисту не повідомлено, та захисник не отримував жодних судових повісток, а дізнавався про судове засідання від ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи за неодноразовими клопотаннями як ОСОБА_1 так і його захисника Кравця М.А. відкладався.

На електронну адресу суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла заявка про отримання судових повісток в електронній формі за допомогою смс повідомлення (а.с.23).

Судом першої інстанції 22.07.2022 року надіслано смс-повідомлення про виклик як ОСОБА_1 так і його захисника Кравця М.А. до суду на 09-40год. 09.08.2022 року, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення (а.с.24).

Крім того та обставина, що справа судом розглянута без участі захисника, який за його твердженням на час постановлення рішення ще фактично не був звільнений з лав ЗСУ, не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки сторона захисту скористалася правом апеляційного перегляду постанови суду, в ході якого скористалася усіма правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Усі доводи та заперечення як ОСОБА_1 так і його захисника було враховано та розглянуто апеляційним судом по суті.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Кравця М.А.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, питання про порушення ст.17 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка закріплює один із основоположних принципів - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 так і його захисника Кравець М.А. приймали участь у судовому засіданні та, користуючись правами, передбаченими ст.268 КУпАП, надавали пояснення, мотивуючи свої вимоги. Будь-яких інших доказів, неспростовних заперечень проти обвинувачення, які б могли свідчити про те, що участь ОСОБА_1 в судовому розгляді справи в суді першої інстанції могла би вплинути на рішення суду, надано не було.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення визначено судом першої інстанції з урахуванням безальтернативності санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст.ст. 285,294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Кравця М.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: