Справа № 699/1247/22
Номер провадження № 3/699/883/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2022 року м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Свитка С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які складені відділенням поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

за ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

08.10.2022 року о 14 год. 20 хв. в с.Моринці по вул.Лісова Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_1 керував мотоблоком в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» на відео, що підтверджується тестом №6810 від 08.10.2022 року, результат огляду 3,07 проміле.

Крім цього, 08.10.2022 року о 14 год. 20 хв. в с.Моринці по вул.Лісова Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_1 керував мотоблоком в стані алкогольного сп`яніння, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на стовбур електроопори, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення на мобільний номер телефону, причини неявки не повідомив.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень доведена:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №311106, який складений відповідно до вимог закону;

-результатами тестування на алкоголь з використанням приладу «Драгер», згідно якого результат тесту становить 3,07 проміле;

-диском з відеозаписом адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , перегляд якого здійснено у судовому засіданні. Відеозаписом зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мотоблоком, визнання ним вини щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 документи не вилучалися.

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №311107, який складений відповідно до вимог закону;

-схемою місця ДТП від 08.10.2022.

При цьому суд враховує, що в протоколі серії ААД №311106 від 08.10.2022 зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 130 КУпАП».

Однак, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено ні копії постанови суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ні будь-якого іншого доказу на підтвердження того, що він повторно протягом року вчинив будь-яке з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, у зв`язку з відсутністю відповідних доказів, суд не може розцінювати ОСОБА_1 як особу, який повторно протягом року вчинив будь-яке з порушень, передбачених частиною першою ст.130 КУпАП.

У КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно ч.1, 2 ст.266 КУпАП в редакції, яка набрала чинності з 17.03.2021 року, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги також закріплені Розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853.

Згідно п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В діях ОСОБА_1 наявні ознаки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушення вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суду не надано доказів, які б давали підстави кваліфікувати дії останнього за ч.2 ст.130 КУпАП., а зазначена перекваліфікація дій ОСОБА_1 не порушує його прав, не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі та покращує його становище.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Оцінюючи вказані докази у їхній сукупності, приймаючи до уваги, що вказані докази не викликають у суду сумнівів у їхній достовірності, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в повному обсязі доказана, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності та піддається адміністративному стягненню.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи при накладенні адміністративного стягнення, немає.

Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, немає.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд приходить до висновку, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доказана, а тому ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративній відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи при накладенні адміністративного стягнення, немає.

Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, немає.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП і вказані справи одночасно розглядаються, більш серйозним правопорушенням із числа вчинених є правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутністю обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн

Суд не застосовує до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, тому що матеріали справи не містять даних про наявність у нього посвідчення водія, відповідно до якого йому надавалося таке право.

Оскільки на ОСОБА_1 накладається адміністративне стягнення, суд стягує з нього судовий збір в сумі 496,20 грн., відповідно до ст.40-1, ст.283 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 294, 307, 308, 317, 321 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню із ОСОБА_1 у примусовому порядку у подвійному розмірі в сумі 34000 грн, відповідно до ст.308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі, судовий збір в сумі 496,20 грн на користь Державної судової адміністрації України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом десяти днів з дня винесення даної постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Свитка С.Л.