Справа № 484/2766/20
Провадження№ 3-в/484/9/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2022 м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., розглянувши подання провідного інспектора Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Юхимець А., про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.09.2020, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

23.12.2022 до суду надійшло подання провідного інспектора Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Юхимець А., про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В обґрунтування подання зазначено, що постанова Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.09.2020 ОСОБА_1 не виконана. ОСОБА_1 на виклики до уповноваженого органу з питань пробації неодноразово не з`являвся, за місцем проживання та реєстрації відсутній. В подальшому було з`ясовано, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 та відповідно до наказу № 62 від 17.03.2022 є військовослужбовцем, проте за викликом до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився. Посилались на ст.ст.304, 305 КУпАП та на вимоги ст. 80 КК України, інспектор з питань пробації просила звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Провідний інспектор Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Юхимець А.,про дату, час і місце розгляду подання повідомлялась належним чином, однак в судове засідання не з`явилась, про причину неявки не повідомила, заяв, клопотань від них не надходило.

Дослідивши подання, матеріали додані до подання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до Постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.09.2020 зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 , а проживає він по АДРЕСА_3 .

Відповідно до рапортів інспектора Оболонського РВ ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Коробко К., за номером мобільного телефону вона повідомляла ОСОБА_1 про необхідність явки до Оболонського РВ і в ході розмови останній зобов`язався з`явитись до Оболонського РВ, проте відмовився повідомляти своє місце проживання.

Відповідно до пояснень дружини ОСОБА_1 ОСОБА_2 було встановлено, що останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим, за новим місцем проживання до Бучацького РВ № 2 було направлено запит, щодо перевірки ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки провідного інспектора Оболонського РВ Юхимець А. було встановлено, що ОСОБА_1 не може з`явитись до відділу пробації, у зв`язку із перебуванням на військовій службі.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.03.2022 № 20, ОСОБА_1 з 17.03.2022, відповідно до наказу № 62 від 17.03.2022, перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді водія групи автомобільної техніки взводу забезпечення.

Згідно ст. 303КУпАП, не підлягають виконанню постанови про накладення адміністративного стягнення, якщо їх не звернуто до виконання протягом 3 місяців з дня винесення.

Судом встановлено, що постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.09.2020 було звернено до виконання 12.10.2020.

Стаття 80КК України,за аналогією, передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Особа, на яку накладено адміністративне стягнення певного виду не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником адміністративні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання постанови про накладення стягнення.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного стягнення зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

ОСОБА_1 покарання у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт не відбув, що може свідчити про ухилення або злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення зважаючи на його обізнаність про накладення на нього такого покарання.

Відповідно до ст. 325-4 КУпАП, у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Передбачені ст. 325-4 КУпАП заходи органом пробації не вживалися, тому вирішувати питання звільнення особи від відбування адміністративного стягнення передчасно.

Факти неприбуття ОСОБА_1 до органу пробації для виконання постанови суду не скасовує необхідність її виконання та не спростовує факт можливого ухилення останнього від відбування суспільно корисних робіт, тому не звільняє його від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Таким чином, неприбуття останнього до органу пробації не є обґрунтованою підставою для звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, зважаючи на законодавчо передбачений спеціальний механізм взаємодії між державними органами, використання якого передусім передбачено з метою виконання судових рішень без невиправданих затримок.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

За таких обставин, приходжу до висновку, що подання є передчасним та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання провідного інспектора Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Юхимець А., про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області, шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя І.А.ШИКЕРЯ