Провадження № 3/554/5024/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2022 м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Поліщук Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави протокол, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14.10.2022 близько о 16 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем мешкання, влаштував сварку із матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався брутальною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За викликом в суд ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав. В зв`язку з чим суд розглядає справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до положень ст. 268 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КпАП України - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю відомостей, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 154748 від 01.11.2022, письмових поясненнях, рапорті.

Склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 встановлений.

Адміністративне стягнення накладається з урахуванням характеру вчиненого порушення, ступені вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та майнового стану, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, у межах встановлених КпАП України.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують вину притягуваного судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КупАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн., які підлягають стягненню з правопорушника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 173-2 ч.1, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач: ГУК у Полт.обл/тгм.Полтава/ 21081100, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0016712; код класифікації доходів бюджету 21081100; призначення платежу: сплата штрафу по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 10 діб.

Відповідно до положень ст. ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Т.В.Поліщук