Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2392/21 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ПАТ «ПБК «Радомишль»,

встановив:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, 29.11.2021 року близько 21 год. 45 хв. в м. Радомишль по вул. Русанівській ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 346, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є необґрунтованою у зв`язку з неповнотою судового розгляду, порушенням його права на справедливий суд та порушенням принципів верховенства права та законності з таких підстав.

Вказує, що працівник поліції не провів огляд на стан сп`яніння на місці зупинки у порядку передбаченому ст. 266 КУпАП, хоча він наполягав, а огляд був проведений у закладі охорони здоров`я, з результатами огляду він не був згоден, однак ці обставини не було зафіксовано. Були відсутні свідки.

Також, зазначає, що у протоколі не вказано часу вчинення правопорушення, відсутні дані про засіб відеозйомки як такий що сертифікований для роботи поліції.

Вважає, що суд не міг брати до уваги протокол про вчинення правопорушення, оскільки в ньому не зазначено часу вчинення правопорушення, що є обов`язковим.

Стверджує, що суд не встановив обставин, що пом`якшують або обтяжують провину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, її матеріальний стан та призначив покарання, що є занадто суворим, оскільки на даний час він самостійно утримую свою родину.

ОСОБА_1 , в судове засідання на розгляд апеляційної скарги 12.05.21 року на 11:00 год. не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, що підтверджується телефонограмою апеляційного суду (а.с.39), клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв і до цього розгляд справи апеляційним судом вже двічі відкладався (10.03.22, 14.04.22), а тому апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 123898 від 29.11.2022 року (а.с.2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 37 від 29.11.21 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4), диском з відеозаписом (а.с.6).

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, транспортний засіб BMW 346, державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції для перевірки документів. Під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти освідування на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки, ОСОБА_1 категорично відмовився.

Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у КНП «Радомишльська міська лікарня» та встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду становив 0,75 %. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, крім того, в своїх поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення вказав про те, що вживав пиво.

Доводи апелянта про те, що оптичний диск із відеозаписом є неналежним доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про технічний пристрій, яким здійснено відеофіксацію, суд вважає необґрунтованими.

Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відсутність інформації про номер та серію відеокамери, дати її виробництва, назви, відомостей про особу, яка здійснила упакування диску та її підписи, відомостей про джерело походження відеозапису, відсутність у матеріалах свідоцтва, що стосується технічного приладу "відеокамери" - ніяким чином не спростовує встановлених судом обставин, оскільки долучений до протоколу відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки отриманий у встановленому законом порядку, не містить ознак фальсифікації.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Суд першої інстанції надав оцінку доводам ОСОБА_1 про неналежність протоколу про адміністративне правопорушення та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що виявлений недолік протоколу не є суттєвим та не виключає діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, оскільки згідно до інших доказів правопорушення вчинено близько 21 год. 45 хв. 29.11.21 року.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП розмірі, можливості призначення менш суворого стягнення закон не передбачає, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук