ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3029/22 Номер провадження 33/814/1343/22Головуючий у 1-й інстанції Ткачук Ю.А. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.

захисника Тимошенка Д.В

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою представника ОСОБА_1 захисника Тимошенка Дмитра Володимировича на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 22 липня 2022 року о 10:45 год. в м. Харкові по вул. Вокзальній, 27А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 6820 та проведення огляду в медичному закладі КНП ХОР ОНД відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вказує на відсутність фіксації технічним засобами факту керування автомобілем, а також відсутність в поясненнях свідків вказівки на факт керування притягнутим транспортним засобом, що виключає об`єктивний склад правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тому, зазначає, що із долучених до матеріалів справи відеозаписів не вбачається жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .

Окрім того посилається на фрагментарний відеозапис скоєного правопорушення, що є свідченням не дотримання працівниками поліції положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ДПР18 №144956 складений 22.07.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

запис з бодікамери працівника поліції, на якому зафіксована відмова притягнутого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення та свідчать про відсутність і в діях притягнутого події та складу правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи приєднані до матеріалів справи відеозаписи, необхідно зазначити, що останні місять перебіг подій спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , який знаходячись біля автомобіля марка Daewoo Nexia, на питання останнього повідомляє про свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Таким чином, не заперечуючи зафіксований факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, притягнутий заперечує факт керування ним вказаним транспортним засобом, стверджуючи в апеляційній скарзі про те, що автомобілем керував його товариш, а не він.

Відхиляючи вказані твердження необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису на останньому зафіксовано спілкування працівників поліції з водієм, залучення двох свідків в присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

При цьому з відеозапису вбачається, що після залучення свідків поліцейським було повідомлено, що ним зупинено авто під керування ОСОБА_1 , під час спілкування з ним виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому, здійснені працівниками поліції відеозаписи не місять жодних заперечень ОСОБА_1 щодо керування ним автомобілем Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 , з його пояснень вбачається, що він лише цікавився за якими критеріями буде складено протоколом - щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння чи щодо факту відмови від проходження огляду на стан сп`янінні. Саме стосовно вказаних обставин притягнутий мав розмову з працівником поліції.

Крім того, в своїх поясненнях він не повідомляв працівників поліції про факт очікування товариша, який керував автомобілем, а він являвся лише його пасажиром.

Не містить таких заперечень і протокол про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під особистий підпис, проте жодних зауважень чи застережень з приводу незгоди з фактом керування транспортним засобом не висловлював.

Таким чином, доводи апелянта щодо відсутності факту керування ним авто спростовуються матеріалами справи. Також не заслуговують на увагу посилання, що зазначені в протоколі свідки не спостерігали факт руху та зупинки авто, оскільки свідки залучаються лише під час проходження водієм огляду на стан сп`яніння.

Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія до медичного закладу свідчить, що останній відмовився від проходження огляду. В разі проходження водієм огляду в медичному закладі, вказане направлення залишається в цьому закладі.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині недотримання працівниками поліції вимоги щодо безперервності ведення відеофіксації правопорушення та епізодичності запису, останні підлягають відхиленню як такі, що не спростовують висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості притягнутого в освоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, необхідно брати до уваги розпорядження Харківської обласної військової адміністрації №11В від 21.03.2022, згідно до якого встановлено заборону з 21.03.2022 на період дії правового режиму воєнного стану на території Харківської області на використання відеореєстраторів та інших пристроїв для фото- і відеофіксації під час використання автомобільного та мототранспорту для фото- і відеозйомки доріг загального користування, об`єктів загального призначення, об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень, розташування, зосередження чи переміщення військових частин сил оборони.

З огляду на встановленні обмеження щодо використання відео реєстраторів як технічних приладів, які фіксують як рух автомобільного транспорту, так і дороги загального використання, з розташованими на них об`єктами загального призначення, працівниками поліції не здійснювалась фіксація руху автомобіля Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 , а початок зйомки на бодікамеру розпочався саме з моменту співбесіди з водієм щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння доводяться зібраними по справі доказами та не спростовані притягнутим.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 захисника Тимошенка Дмитра Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна