1Справа № 335/5176/22 3/335/1743/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Романько О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД № 143793 від 11.08.2022 року ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням п.2.9а Правил дорожнього руху України. Зокрема, у протоколі зазначено, що 11.08.2022 року о 19:15 год. в м. Запоріжжя Вознесенівський район вул. Тбіліська біля буд. 27 водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за його згоди у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат 3,02 % (проміле), тест № 2116, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом його паркування без порушення ПДР України, про повторність попереджений, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в суді пояснив, що 11.08.2022 року увечері він повертався з роботи на своєму автомобілі DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 . Під час руху йому на телефон надійшло повідомлення, яке його дуже стурбувало та засмутило. Тому він під`їхав до Набережної, вийшов з авто та пішов у напрямку пляжу, де вже потім став вживати алкоголь. Повертатися на своєму автомобілі до свого місця проживання він не збирався, оскільки зателефонував своєму родичу щоб той його забрав від магазину АТБ по вул. Набережній. Коли він ходив по алеї біля пляжу до нього підійшло двоє співробітників поліції, які сказали, що йому необхідно пройти до автомобіля, оскільки на нього вказали свідки як такого, який їхав за кермом в нетверезому стані. Він не заперечував, що автомобіль DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 , належить йому, але відразу вказав, що він не керував ним у нетверезому стані, оскільки зараз чекає на свого родича, який повинен його відвезти додому. Далі його запросили до службового автомобіля, де складали протокол, хто саме його складав він не пам`ятає, оскільки біля цього місця було багато поліцейських та інших людей. В службовому автомобілі він поясняв, що автомобілем стані алкогольного сп`яніння не керував, вживав алкоголь на пляжі вже після того як зупинився біля магазину АТБ по вул. Набережній в м. Запоріжжі. Проходив тест, але він знав, що той буде позитивний, оскільки вживання спиртного він не заперечував. Він категорично заперечує факт керування автомобілем у нетверезому стані, оскільки віддавав собі відлік, що вже сп`янів, тому і телефонував своєму родичу щоб його забрали додому. Просив провадження у цій справі закрити.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Войтович Є.М. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 з дослідженого відеозапису не можна зробити висновок, що особа керувала транспортним засобом, оскільки рух самого автомобілю на відео не відображений. Факт вживання алкоголю його клієнтом не заперечувався, але в стані алкогольного сп`яніння він за кермом свого автомобіля не перебував, тому не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом також були заслухані співробітники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення та рапорт від 11.08.2022 року.

Лейтенант поліції ОСОБА_2 суду пояснив, що на телефон 102 надійшло повідомлення жінки на ім`я ОСОБА_3 , яка вказувала, що нею був помічений водій на автомобілі DAEWOO LANOS, який слідує від магазину Ашан по вул. Набережній в м.Запоріжжі. В цьому повідомленні жінка зазначала, що водій цього автомобілю веде себе неадекватно та перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Дане повідомлення було зареєстроване в журналі. Заявниця вказувала, що переслідує на своєму автомобілі правопорушника. Їхньому екіпажу було надано орієнтування. Коли вони прибули на вказане у зверненні місце, то там вже був інший патруль, співробітники якого вели розмову з якимось чоловіком. Місце події було визначено по вул. Тбіліська в м. Запоріжжі біля магазину АТБ. Його спілкування з порушником було повністю зафіксовано на бодікамери. На факт керування порушником автомобілем вказувала заявниця. Саме за її словами було зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Порушник не відмовлявся від проходження огляду на місці події. Він добровільно продув алкотестер, результат був 3,02%. Фіксації керування порушником автомобілем на його бодікамеру не могло бути, оскільки вони прибули на місце події вже після того як там вже перебував інший екіпаж. На його бодікамеру було зафіксовано проходження огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Рядовий поліції ОСОБА_4 підтвердив пояснення свого напарника ОСОБА_5 , додатково зазначив, що йому не відомо чму до матеріалів справи не долучені відеозаписи, які велися на їх бодікамер, а є лише відеозапис іншого екіпажу, який прибув на виклик першим. Також, вказав на те, що з витягу з ЄО № 3877 від 11.08.2022 року можна встановити додаткові відомості про заявницю, яка викликала поліцію.

На запит суду, відповідальними особами УПП в Запорізькій області 06.10.2022 року було надано відповідь, що окрім наданих у справу відеозаписів інших немає, витяг з ЄО за № 3877 від 11.08.2022 року надано не було.

Також судом неодноразово здійснювався виклик свідка ОСОБА_6 , яка жодного разу в судове засіданні не з`явилася, конверти по її виклик повернулися до суду з відміткою поштового органу, що адресат відсутній за вказаною адресою. Телефонних засобів зв`язку цього свідка в її поясненнях не зазначено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, співробітників поліції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтями 9 та 247 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано на порушення водієм пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження факту вчинення правопорушення в матеріалах справи містяться крім протоколу, такі докази: рапорт рядового поліцейського УПП в Запорізькій області Гладкого В. від 11.08.2022 року, два чеки з результатами тесту відносно ОСОБА_1 , які є позитивними від 11.08.2022 року, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.08.2022 року, довідка з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», письмові пояснення гр. ОСОБА_6 від 11.08.2022 року. Також, долучено диск з відеозаписом з бодікамер поліцейських № 470489, №474955.

Разом із тим, надані докази не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі з бодікамер поліцейського не зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .. Першочерговою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є встановлення , що особа є водієм та керувала транспортним засобом . Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є саме керування транспортним засобом, а суб`єктом може бути лише водій транспортного засобу.

Згідно п.1.5 ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії .

Відповідно п.27Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Також, під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування транспортним засобом, зазначаючи, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому він дійсно не відмовився пройти освідування, так як він був готовий його пройти, що підтверджується відповідним чеком алкотестера, який наданий до матеріалів справи.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, Верховний Суд (постанова від 26.04.2018 у справі №338/1/17) роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Так для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З досліджених судом відеозаписів з нагрудної відеокамери працівника поліції не вбачається, що автомобіль DAEWOO LANOS державний номер НОМЕР_1 рухався чи переслідувався поліцейськими та був зупинений. Відсутня на відеозаписах фіксація й повідомлення поліцейського про причини зупинки транспортного засобу. З відеозапису не вбачається, ким саме зупинений автомобіль, хто був за кермом.

Цими відеозаписами не спростовано пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем та останній постійно перебував у нерухомому стані, після того, як він його залишив на парковці біля магазину АТБ. Також, в судовому засіданні працівники поліції дійсно повідомили, що під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення на місце на таксі прибув якийсь громадянин, який назвався родичем ОСОБА_1 та вказав, що він за ним приїхав на прохання останнього для транспортування додому.

Таким чином, вказаними відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем.

Фабула правопорушення, яка викладена в досліджуваному протоколі про адміністративне правопорушення містить зазначення про те, що порушник саме керував транспортним засобом. Доведенню підлягають всі обставини, які знайшли своє відображення в протоколі про адміністративне правопорушення.

Громадянка ОСОБА_6 , пояснення якої знаходяться в матеріалах справи, не була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідка.

З пояснень особи, яка склала зазначений протокол встановлено, що відомості про саме керування правопорушником автомобілем були зазначені зі слів останньої, як заявниці.

Судом були вичерпані всі можливості щодо встановлення місця перебування вказаної особи та її виклику в судові засідання, які не дали позитивного результату.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт керування автомобілем, суд приходить до висновку, що вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 8, 27, 34, 35, ч.1 ст. 130, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Романько