ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 621/666/22 Номер провадження 33/814/524/22Головуючий у 1-й інстанції Овдієнко В.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Даценко Н.В., за участі адвоката Богатирьової Н.В. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 07 липня 2022 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адерсою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 07 липня 2022 року встановлено, що ОСОБА_2 01 травня 2022 року о 01:30 годині в с. Геніївка Чугуївського району Харківської області по вул. Гагаріна, 168, під час керування належним ОСОБА_3 автомобілем «М-2141», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи на порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, не впорався з керуванням та допустив з`їзд в кювет, де зіткнувся з деревом. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

В подальшому, ОСОБА_2 будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння, відмовився від проходження такого огляду на місці, а також в медичному закладі, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху,

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що процедура ініціювання проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була порушена.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення від 01 травня 2022 року серії ААБ 318056.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з таким висновком місцевого суду, вважаючи, що при складенні вказаного протоколу було допущено ряд процесуальних порушень, які зумовлюють відсутність підстав для визнання вказаного документу доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Так, як встановлено у ході судового розгляду, 01 травня 2022 року о 01:30 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом «М-2141», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи на порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, не впорався з керуванням та допустив з`їзд в кювет, де зіткнувся з деревом. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Після зазначених обставин ОСОБА_2 залишив місце ДТП і повернувся на місце події зранку, де о 9:00 год. відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення від 01 травня 2022 року серії ААБ 318056.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що патрульною поліцією не було зафіксовано фактичного керування особою транспортним засобом, а також не застосовувались заходи для зупинки транспортного засобу і виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, а тому підстави для складення відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були відсутні.

У подальшому ініціювання проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення від 01 травня 2022 року серії ААБ 318056 відбулося більше, ніж через 7 годин після вчинення особою ДТП.

При цьому, враховуючи, що факт вчинення ОСОБА_2 ДТП був виявлений патрульною полюцією після залишення особою місця ДТП, то процедура ініціювання проходження ним огляду мала відбутися у межах диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), оскільки встановлення факту вживання водієм алкоголю в моменту керування транспортним засобом, з об`єктивних підстав, є неможливим.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Апеляційний суд, провівши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, погоджується з доводами апеляційної скарги, щодо наявності суттєвих порушень при складенні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення від 01 травня 2022 року серії ААБ 318056, які зумовлюють його недопустимість в якості доказу.

Наведені обставини виключають наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 07 липня 2022 року стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

В іншій частині постанову Зміївського районного суду Харківської області від 07 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця