Справа № 183/7332/22
№ 3/183/3379/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 13.10.2022 за № 617, при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 було виявлено порушення встановленого порядку проведення розрахунків, а саме: 04.10.2022 о 12:12 в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , проведено розрахункову операцію без застосування реєстратора розрахункових операції та без видачі відповідного розрахункового документу встановленої форми та порушено використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів без зазначення коду товарної під категорії згідно УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, чим порушено п. п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-Вр «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В суд ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи.

Судом безпосередньо дослідженні докази, які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; акт (довідка) від 14.10.2022 № 1941/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; акт відмови від підписання протоколу про адміністративне правопорушення від 13.10.202 щодо ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися принципом презумпції невинуватості, закріпленим у ст. 62 Конституції України, відповідно до якого тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною1 статті 155-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а саме: до протоколу не додано ані пояснень свідків правопорушення, ані даних, які би підтверджували факт реалізації товару. Водночас, в самому протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, реалізація якого товару була здійснена без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми, яка вартість реалізованого товару.

З огляду на викладене, варто звернути увагу на приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), де ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Крім того, долучена до матеріалів справи фотокопія акту (довідки) від 14.10.2022 № 1941/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 , яким було виявлено і встановлено порушення, не засвідчена відповідно до вимог законодавства, та має досить низьку якість, що викликає певних труднощів у її читабельності.

Так, відповідно до Порядку засвідчення копій документів, визначеного пунктом 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Тому, суд не може визнати зазначений акт (довідку) допустимим доказом. Інших належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу також на те, що протокол про адміністративне правопорушення не підписаний особою, відносно якої складено цей протокол, відсутні її пояснення, які мають бути відібрані і викладені у відповідності до ч. 3 ст. 256 КУпАП, не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що акт, яким було виявлено порушення ФОП ОСОБА_1 , було складено 14.10.2022, при цьому до матеріалів справи долучено акт відмови від підписання протоколу про адміністративне правопорушення від 03.10.2022, згідно з яким ОСОБА_1 відмовилася від підписання вказаного протоколу. Водночас доказів того, що ОСОБА_1 викликалася посадовими особами до ГУ ДПС у Дніпропетровській області на 13.10.2022, з обов`язковим зазначення часу, суду не надано. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримала повідомлення про виклик, а відтак була належним чином повідомленою.

Вказані обставини викликають обґрунтовані сумніви у достовірності складеного матеріалу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, та враховуючи те, що під час судового розгляду обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, доходжу висновку про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг і, відповідно, наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи та керуючись статтями 155-1, 247, 256, 280 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Гузоватий