Справа № 484/1339/22
Провадження № 3/484/667/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши справу, яка надійшла до суду 17.05.2022 року з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-11 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосамара Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, обіймаючого посаду стрільця-помічника гранатометника 1 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони частини НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 30.09.2016 року Бобринецьким РС УДМС України в Кіровоградській області; раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2022 року о 08:00 годині в умовах особливого періоду військовослужбовець ОСОБА_2 самовільно залишив тимчасовий пункт дислокації підрозділу батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 . На телефонні дзвінки не відповідав. На службу ОСОБА_2 повернувся 07.05.2022 року о 19:00 годині та не надав доказів поважності причин відсутності на військовій службі. Тобто, ОСОБА_2 був безпідставно відсутній на військовій службі більше трьох годин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю; надав заяву про розгляд справи в його відсутність.
Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 172-11 КУпАП, не є обов`язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказів.
Ознайомившись із протоколом про військове адміністративне правопорушення № М07/05/22-2 від 07.05.2022 року та дослідивши додані до нього письмові докази, суд приходить до висновку про те, що викладені у протоколі обставини адміністративного правопорушення знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 року № 40 ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу вказаної частини, як такого, що призваний по мобілізації з 25.02.2022 року, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони, що підтверджується витягом з наказу.
Згідно положень п.2 ч.1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Відтак, з 25.02.2022 року, тобто з дня зарахування ОСОБА_2 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку.
Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/320 (затверджений Законом України від 17.03.2014 року за № 1126-У11 "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізації"), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.
Статтею 1 Закону "Про оборону України" визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно п.п. 1,3 ч.4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 37, 40, 49, 127, 128, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 4, 6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", старший солдат ОСОБА_2 як військовослужбовець був зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Судом встановлено, що 07.05.2022 року о 08:00 години військовослужбовець ОСОБА_2 самовільно залишив тимчасовий пункт дислокації підрозділу батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 та повернувся на військову службу 07.05.2022 року о 19:00 годині, що підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та не оспорюється правопорушником.
Тобто, ОСОБА_2 в умовах особливого періоду був безпідставно відсутній на військовій службі більше трьох годин.
Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що старший солдат ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-11 ч.4 КУпАП.
Враховуючи наведене, характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника, ставлення його до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити йому стягнення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 2 465 грн.
Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст. ст. 33, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.
Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: