Справа № 555/948/22
Номер провадження 3/555/620/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Мельничук Н. В. , розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №4 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого , за ч.1 ст.130 КУпАП, -.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення , 14 червня 2022 року о 13 годині 26 хвилин в с.В.Селища вул. Межирицька, керував мопедом марки «ALPHA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: з запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушення мови, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. за допомогою газоаналізатора " Алкотест Драгер" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2. 5 ПДР України , за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що мопедом він не керував, працівники поліції його не зупиняли, а підїхали до нього коли він забирав мопед з вулиці і ставив біля магазину, щоб мопед не заважав руху іншим транспортним засобам, оскільки мопед був несправний і його неможливо було завести. Несправний транспортний засіб він забирав на прохання власника транспортного засобу ОСОБА_2 . Вказує, що він мопедом не керував, а прийшов щоб забрати його додому до власника мопеда, а тому він разом з сусідом- ОСОБА_3 погрузили мопед на кінську повозку і завезли до власника мопеда - ОСОБА_2 .

Допитаний власник мопеда ОСОБА_2 пояснив, що мопед марки «ALPHA», д.н.з. НОМЕР_1 належить йому на власності. 14 червня 2022 року він поїхав до магазину в с. В. Селище щоб купити цукру. Після того як купив цукор, він мав їхати мопедом додому, натомість він не зміг завести мопед. Проблеми з мопедом були і раніше, що його не можна завести, причина може бути поганий бензин. Коли він перебував біля мопеда, то їхав сусід на мотоциклі і він попросив завезти його додому. Приїхавши додому, він подзвонив ОСОБА_1 щоб той пішов і забрав мопед, що той і зробив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив зазначені факти та дав покази, що в червні 2022 року на прохання ОСОБА_1 він своєю кінською повозкою приїхав до магазину в с. В. Селище, де на кінську повозку погрузили мопед, оскільки він був несправний і завезли власнику мопеда - ОСОБА_2 .

Працівник поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 14 червня 2022 року в обідню пору дня вона та ще один працівник поліції побачили особу, який сидів на мотоциклі, який знаходився біля магазину. В подальшому ним виявився ОСОБА_1 . Останній сидів на мопеді та відштовхувався ногами , мопед не був заведений. Під"їхавши до ОСОБА_1 , , вони запропонували йому надати документи на мопед, на що ОСОБА_1 повідомив, що мопед належить його дідові- ОСОБА_2 .Оскільки в ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп"яніння, то склали протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, щб здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Крім того, Верховним Судом в постанові від 20 лютого 2019 року в справі № 404/4467/16-а сформульовано правовий висновок, згідно з яким само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, однією з умов для притягнення водія до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведення факту керування ним транспортним засобом під час сп`яніння.

З наявних матеріалів справи, зокрема відеозапису з нагрудних камер поліцейських, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, натомість інспектором поліції ініційовано притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, вказаний відеозапис не є безперервним.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечними доказами вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Аузаг V. Тшкеу, п. 282).

Крім того, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП та постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок № 1103).

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, пункту 3 Порядку № 1103 та п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція), даний огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи.

З огляду на обставини, встановлені під час розгляду справи, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 268, 271 КУпАП,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів через Березнівський районний суд Рівненської області .

Суддя Березнівського

районного суду Мельничук Н. В.