Справа №490/8771/21
Провадження № 33/812/79/22
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 травня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Горковенко В.С.,

за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яку ухвалив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Тішка Д.А. у приміщенні цього ж суду 19 січня 2022 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ а 301610 від 23 жовтня 2021 року 23 жовтня 2021 року о 18 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Генерала Карпенка біля буд.18 в м. Миколаєві, в порушення вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Suzuki, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2022 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

07 квітня 2022 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав через Центральний районний суд м. Миколаєва апеляційну скаргу на вказану постанову з пропуском строку на її подачу та клопотанням про його поновлення.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку, ОСОБА_1 вказував, що неодноразово звертався до суду першої інстанції та просив про відкладення слухання справи, посилаючись на стан свого здоров`я та стан здоров`я його близьких, що позбавляло можливості приймати участь у слуханні справи та надати докази, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 23 лютого 2022 року.

Також у додатково поданій 20 травня 2022 року заяві ОСОБА_1 як на причину пропуску строку для подання апеляційної скарги посилається на те, що копію оскаржуваної постанови суду ним отримано 23 лютого 2022 року, а 24 лютого 2022 року почалася війна, через що він не міг раніше подати апеляційну скаргу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання повідомлялася телефонограмами, в судове засідання не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, 28 червня 2018 року Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Осовська та інші проти України», у якому встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з недотриманням принципу юридичної визначеності. При цьому у пунктах 26, 27 рішення суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» пункт 61). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» пункт 52).

Хоча, перш за все, саме до повноважень національних судів належить вирішувати питання про будь-яке поновлення строку на апеляційне оскарження, такі повноваження не є необмеженими. Національні суди зобов`язані навести підстави. У кожній справі суди мають перевірити, чи можуть підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження виправдати втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує свободу розсуду судів щодо часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справах «Пономарьов проти України» пункт 41, та «Устименко проти України» пункт 47).

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника, а тим більше, якщо пропуск строку стався з вини судів попередніх інстанцій, зокрема, у зв`язку з несвоєчасним врученням повного тексту судового рішення при одночасній добросовісній поведінці скаржника та вчиненні останнім усіх залежних від нього дій з метою отримання такого рішення; 2) оскарження судового рішення здійснюється не з метою перегляду остаточного рішення, а обумовлене метою виправлення судової помилки, яка має суттєве значення для захисту прав та інтересів особи або становить значний суспільний або у, виняткових випадках, державний інтерес.

Отже, відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Зокрема підставою для поновлення такого строку може бути неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., рішення у справах «Александр Шевченко проти України» п. 27, та «Трух проти України»).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, яка розглядається, вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ а 301610 від 23 жовтня 2021 року, про що свідчить його особистий підпис на протоколі та надання письмових пояснень (а.с. 2,4), а також про перебування цього протоколу у провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва та про призначення до розгляду судом справи про адміністративне правопорушення. Таке, зокрема, підтверджується особисто поданими до суду заявами ОСОБА_1 на ім`я судді Тішка Д.А. про перенесення розгляду справи на іншу дату від 08 грудня 2021 року (а.с. 9), від 17 грудня 2021 року (а.с. 11), заявою про ознайомлення з матеріалами справи від 12 січня 2022 року (а.с. 14), заявою про розгляд справи за його відсутності та визнання вини у вчиненому правопорушенні від 13 січня 2022 року (а.с. 15).

19 січня 2022 року у судовому засіданні під час проголошення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 присутній не був. Проте про розгляд справи на вказану вище дату був повідомлений у телефонному режимі 18 січня 2022 року (а.с.17).

Крім того, постанова відносно ОСОБА_1 була винесена судом першої інстанції 19 січня 2022 року, згідно відомостей ЄДРСР постанову надіслано судом до реєстру 10 лютого 2022 року, оприлюднена 14 лютого 2022 року. Також у матеріалах справи відсутні відомості щодо вручення ОСОБА_1 копії постанови суду в порядку та у строки, визначені статтею 285 КУпАП, але згідно тексту апеляційної скарги він отримав копію постанови 23 лютого 2022 року.

За такого, суд приходить до висновку, що особа, яку притягнено до адміністративної відповідальності, була обізнана про розгляд судом першої інстанції справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, проте зі змістом оскаржуваної постанови не мала змоги ознайомитися раніше 23 лютого 2022 року через невиконання районним судом вимог закону стосовно вручення її копії.

Щодо посилань заявника на стан свого здоров`я як причину пропуску ним строку на звернення з апеляційної скарги, то апеляційний суд таке відхиляє, оскільки надані до апеляційної скарги копії листків непрацездатності через їх погану якість не дають змоги визначити період непрацездатності особи (а.с. 23, 25).

Щодо посилань заявника на неможливість звернення із апеляційною скаргою через війну, суд погоджується з такими доводами.

Так, враховуючи, що 24 лютого 2022 року розпочалася військова агресією Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан, а місто Миколаїв безпосередньо наближений до міста бойових дій, вказані обставини свідчать про об`єктивні труднощі, які існували у ОСОБА_1 після 24 лютого 2022 року у поданні апеляційної скарги та визнаються судом апеляційної інстанції поважними.

Статтею 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За таких обставин, строк на подачу апеляційної скарги по даній справі про адміністративне правопорушення має бути поновлений.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2022 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна