БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/2/22
Справа № 356/309/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Баришівським РВ ГУ МВС України в Київській області 07.12.2000, РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 013045 від 10.07.2021 водій ОСОБА_1 о 01 годині 28 хвилин в день складення протоколу по вул. Набережна, 2 в м. Березань Київської області керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд в закладі охорони здоров`я КНП «БМЛ БМР» на предмет вживання наркотичних засобів або лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що він відмовився у присутності двох свідків.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом роз`яснено.

25.08.2021 ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання про направлення матеріалів справи за підсудністю за правилами альтернативної підсудності, передбаченими ч. 2 ст. 276 КУпАП, а саме до Баришівського районного суду Київської області за місцем реєстрації правопорушника в смт. Баришівка Київської області (а.с.22).

21.09.2021 в судовому засіданні судом у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки Законом № 2617-VIII від 22.11.2018, що набрав чинності 01.07.2020, до ч. 2 ст. 276 КУпАП внесено зміни, а саме виключено ст. 130 КУпАП з переліку адміністративних правопорушень, розгляд яких може здійснюватись також за місцем проживання правопорушника. Отже, на момент вчинення правопорушення законом не передбачено альтернативної підсудності для розгляду справ, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а справа підсудна Березанському міському суду Київської області за місцем вчинення правопорушення відповідно до положень ч. 1 ст. 276 КУпАП.

В судовому засіданні 21.09.2021 ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та заперечив обставини, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що того дня справді рухався на власному автомобілі та був незаконно зупинений працівниками поліції за нібито технічну несправність, що не відповідає дійсності. Вказав, що алкогольних напоїв не вживав.

В подальшому ОСОБА_1 неодноразово викликався в судові засідання, призначені на 18.10.2022, 15.11.2021, 20.12.2021, 25.01.2022, 15.02.2022, 11.05.2022, проте, будучи належним чином повідомленим, на розгляд справи не з`явився, 18.10.2021 через канцелярію суду подав заяву, в якій просив відкласти судове засідання, призначене на 18.10.2021, для надання часу для залучення захисника, 15.02.2022 через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 15.02.2022, у зв`язку з незадовільним станом здоров`я (доказів, які б підтверджували вказаний факт, протягом розгляду справи надано не було), причин неявки в інші судові засідання не повідомив, клопотань про їх відкладення до суду не надходило (а.с.21,25,28-29,41,63-64,75,87-88,95).

Захисник Дегтяренко Ю. В. в судовому засіданні 20.12.2021 підтримав позицію свого підзахисного та вказав на ряд порушень, допущених працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Так, всупереч закону, спочатку ОСОБА_1 зупинили патрульні Броварської поліції, які не мали права здійснювати патрулювання на території м. Березань. Після цього, зрозумівши свою помилку, вони по телефону викликали працівників БПП в м. Бориспіль, та передали їм ОСОБА_1 з метою оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. При чому даний факт не зафіксований на відеозаписі події правопорушення, долученому до матеріалів справи. Крім того, вказане відео містить лише два файли з записами, на яких відсутній момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , особа, яка його зупиняла, а також дані про те, хто саме був за кермом. Також на даних відеозаписах не видно свідків, які були залучені вже після зупинки, облич, в тому числі і ОСОБА_1 , а також нібито виявлених поліцейськими в ОСОБА_1 ознак сп`яніння - тремтіння рук, звужених зіниць та іншого. Окремо звернув увагу суду на те, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідка ОСОБА_2 є неналежними, оскільки в даних поясненнях свідок вказує, що був зупинений офіцером ДАІ, якої вже не існує. Вказав, що згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання з використанням спеціальних технічних засобів - бодікамери, та з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, що не було дотримано в даному випадку. Окрім того, після зупинки один з поліцейських посадив ОСОБА_1 в автомобіль та запропонував оформити на нього протокол, бо так потрібно було, та пообіцяв, що ОСОБА_1 все оскаржить в суді. Відзначив, що на другому відеозаписі видно, як ОСОБА_1 вказує, що відмовився у зв`язку з тим, що не згодний з рішенням. Поліцейські були зацікавлені в оформленні адмінматеріалу на ОСОБА_1 та чинили відносно нього психологічний тиск. За таких обставин, просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В подальшому захисник належним чином викликався в судові засідання, призначені на 25.01.2022, 15.02.2022, 11.05.2022; 25.01.2022 через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 25.01.2022, у зв`язку з незадовільним станом здоров`я (доказів, які б підтверджували вказаний факт, протягом розгляду справи надано не було) (а.с.62,74,76,89,96).

В судове засідання 11.05.2021 захисник та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явились, 10.05.2022 захисник подав заяву, в якій просив відкласти судове засідання, призначене на 11.05.2022, у зв`язку з введенням військового стану на території України та неможливістю у зв`язку з цим з`явитись на розгляд справи (а.с.104).

Про бажання надати додаткові пояснення, подати докази чи заявити будь-які інші клопотання, необхідні для розгляду справи, в клопотанні не вказано.

Разом з тим, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Так, з урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Водночас, порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлений ст. 279 КУпАП, згідно з ч. 2 якої на засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Враховуючи вказане, з огляду на те, що сторона захисту неодноразово зверталась до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, проте жодного разу не надала документи, що підтверджують поважність причин неявки в судові засідання, беручи до уваги, що ОСОБА_1 та його захисник вже надали свої пояснення на минулих судових засіданнях, в судове засідання 11.05.2022 не з`явились, вказана процесуальна поведінка розцінюється судом як умисне затягування розгляду справи з метою уникнення від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відтак, враховуючи визнаний ЄСПЛ принцип пріоритету публічного інтересу над приватним, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Судом також вжито всіх можливих заходів для виклику в судові засідання, призначені на 18.10.2022, 15.11.2021, 20.12.2021, 25.01.2022, 15.02.2022, 11.05.2022, в якості свідків працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які оформляли адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , а також свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , разом з тим останні на виклик до суду не з`явились, 11.02.2022 та 11.05.2022 ОСОБА_4 через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, причини неявки суду не повідомив; 18.10.2022 через канцелярію суду свідок ОСОБА_2 подав пояснення, в яких зазначив, що справді 10.07.2021 в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; решта - причини неявки суду не повідомили (а.с.26-27,30-31,34-36,40,48-53,57-61,65-73,77,79-86,94,98-100,102-103,105).

Враховуючи вказане, дослідивши матеріали справи та додані до них докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі - ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, як визначено п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження відповідного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій у стані наркотичного сп`яніння.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вказане, вина ОСОБА_1 у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується сукупністю наданих суду доказів, що повністю узгоджуються з фактичними обставинами події правопорушення, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення та встановленими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 013045 від 10.07.2021 (а.с.2), рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП, лейтенанта поліції Краснюка В., за змістом якого того дня під час несення служби в м. Березань по вул. Набережна, 2, було зупинено транспортний засіб Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 ; в ході спілкування з водієм в останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, на що останній категорично відмовився в присутності двох свідків, після чого на водія складено адміністративний протокол (а.с.7), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 10.07.2021 (а.с.3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , за змістом яких 10.07.2021 о 00 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 в їхній присутності категорично відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я (а.с.4-5).

Крім того, в судовому засіданні був переглянутий долучений до матеріалів справи диск з файлом відеозапису події правопорушення, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 визнає, що відмовиляється пройти огляд на стан сп`яніння (а.с.12).

Згідно з довідками заступника командира БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП, старшого лейтенанта поліції Мінасяна С. від 19.07.2021, громадянин ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами; відповідно до Інформаційного порталу Національної поліції України підсистеми «Адміністративна практика» за ознакою повторності щодо вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, не значиться (а.с.8-9).

ОСОБА_1 в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується відповідною розпискою громадянина ОСОБА_6 від 10.07.2021, згідно з якою останній отримав на зберігання автомобіль Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.6).

Відповідно до відмітки в протоколі про адміністративне правопорушення, в ОСОБА_1 в порядку ст. 265-1 КУпАП тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 18.10.2012 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_5 (а.с.2).

Доводи адвоката щодо порушення працівниками поліції встановленого законодавством порядку проходження огляду на стан сп`яніння не підтверджені жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, тому суд розцінює їх як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

Твердження захисника Дегтяренка Ю. В. щодо відсутності на відеозаписі в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не приймаються судом до уваги, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто, за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно, за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції, а тому невиконання водієм транспортного засобу вимоги працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, висунутої в межах його повноважень, не може бути визнане правомірним, навіть якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною.

Доводи щодо відсутності на відеозаписі моменту зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 безпідставні, оскільки захисником в судовому засіданні вказаний факт не заперечувався.

Не заперечувався стороною захисту також сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Крім того, як видно з доданого до матеріалів справи відеозапису, ОСОБА_1 вказує, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не погоджується з таким рішенням, про що власноруч зазначає в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також суд не приймає доводи адвоката, проведення огляду за відсутності свідків, оскільки в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився в установленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відомості щодо вказаних свідків внесено до протоколу та засвідчено їхніми підписами, при чому, ОСОБА_1 , підписуючи протокол, будь-яких зауважень з цього приводу не зазначив.

Тобто, зафіксовані на вказаному відеозаписі обставини повністю узгоджуються з даними, викладеними поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Інші доводи сторони захисту, в тому числі і щодо обставин його зупинки іншим екіпажем поліції, нероз`яснення прав, а також вчинення відносно нього психологічного тиску, жодним чином не підтверджені, не спростовують встановлених обставин та не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496 грн. 20 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 251-252, 268, 283-284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави (р/р № UA0010001; банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.) МФО 899998; отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави (р/р № UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові суду, а саме 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, а також витрати на облік зазначених правопорушень.

Роз`яснити, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання - 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: І. О. Капшученко