Справа номер 237/3678/22
Номер провадження 3/237/2472/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Приходько В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, особу встановлено посвідченням водія НОМЕР_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов адміністративний протокол ААД №448443 від 11.12.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зазначеного протоколу, 11.12.2022 року о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи по вул. Грушевій, м. Курахове, Покровського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив суду, що 11.12.2022 року він на автомобілі ВАЗ 2107 рухався по вулиці, назву якої він не знає, міста Курахове. В цей час його зупинили працівники поліції та склали адміністративний протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, мотивуючи це тим, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Цей факт ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечив та пояснив, що при керуванні транспортним засобом був в абсолютно тверезому стані, від проходження медичного огляду не відмовлявся.

Дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №448443 від 11.12.2022 року, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 11.12.2022 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №448443 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів адміністративного правопорушення вбачається, що в описовій частині протоколу не зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення. Зазначено лише вулицю де були виявлені ознаки правопорушення, без зазначення прив`язки до конкретної будівлі, яка має свою адресу. Також відсутні будь які додатки до протоколу ( схема до протоколу, або фото з місця скоєння правопорушення), з яких можна було встановити місце вказаних у протоколі подій. Виходячи з цього, суд вважає що уповноваженою особою, якою складався адміністративний протокол, об`єктивно не встановлено місце скоєння адміністративного правопорушення, що є істотним порушенням при його документуванні.

Окрім цього, суд дослідивши протокол №448443 від 11.12.2022 року, та додані до нього матеріали встановив, що ОСОБА_1 при документуванні правопорушення в протоколі не зазначив свою не згоду у доставлені його до закладу охорони здоров`я ( лікарні). Жодної відмови від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння він не надавав. В матеріалах справи присутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 11.12.2022 року, однак відсутній підпис особи, якій таке направлення вручалося. Також відсутні підписи понятих, в присутності яких ОСОБА_1 мав відмовитися від проходження огляду. Суд також зазначає, що на підтвердження стану алкогольного сп`яніння та вручення направлення на проходження огляду на такий стан, міг використовуватися відеозапис зроблений на боді камеру, на який посилається співробітник поліції при документуванні правопорушення. Однак, в супереч цьому, зазначений відеозапис до матеріалів адміністративної справи не долучено, що позбавляє суд об`єктивно дослідити обставини справи. Крім того відсутні свідки скоєння ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, що також негативно впливає на достатність доказової бази.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідно до п. 24 Постанови звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 11.12.2022 року о 13 год. 00 хв. в м. Курахове, керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. Відсутність свідків, при пропонуванні пройти відповідний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , дає суду підстави об`єктивно засумніватися в обставинах справи, в зв`язку із тим, що належними дослідженими у судовому засіданні доказами, поза розумним сумнівом суду такі факти не доведені.

З огляду на викладене відомості, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини вказані в протоколі про адміністративні правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону. Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25). Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушень

На підставі наведеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.130,245,247,251,252,266,280,283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,-

На підставі викладеного, ст. 130 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Вікторія Анатоліївна Приходько