Справа № 186/824/22
Провадження № 3/0186/334/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

17 листопада 2022 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С. А.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від відділення №3 Синельниківського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця, проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнутого по ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

16 вересня 2022 року ДОП СП ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №813665 відносно ОСОБА_1 по ст.173 КУпАП, згідно якого, 14 вересня 2022 року о 08:30 годині ОСОБА_1 , знаходячись по АДРЕСА_2 , вчинив сварку з ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався грубою нецензурною лайкою, чим вчинив дрібне хуліганство.

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що перебуває на військовій службі в ЗСУ, 13 вересня 2022 року був у м.Першотравенську, бо померла його мати. 14 вересня 2022 року, приблизно о 08:00 годині, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_3 , постукав у калитку, бо дзвінка не має, вона не вийшла, він кликав її, вона не виходила. З будинку АДРЕСА_3 , запитала його, чого він кличе ОСОБА_4 , він пояснив, що остання винна йому гроші, які позичала ще три роки тому, обіцяла повернути, а потім перестала відповідати на телефонні дзвінки, до їх розмови приєднався їх син - ОСОБА_5 , стояли втрьох, розмовляли, в цей час йому зателефонувала ОСОБА_4 , сказала, що вона спала й не чула, як він її кликав. Він пояснив їй, що прийшов до неї з причини того, що вона не віддає йому гроші, запропонував вийти до нього на вулицю. Вона вийшла, вони стали розмовляти, він питав, чому не віддає борг, вона почала кричати, що він не дав їй номера банківської карти, куди можна гроші перерахувати, він відповів, що за три роки можна було особисто гроші віддати, син зробив їй зауваження, ОСОБА_4 кричати перестала, ОСОБА_6 запропонувала дати ОСОБА_4 номер банківської картки, син продиктував, ОСОБА_4 записала в телефон, одразу перерахувала на картку 1 000 гривень боргу, визнала, що винна ще 4 500 гривень., домовилися, що поверне весь борг на протязі місяця. Після цього, вони розійшлися, він з сином пішов на кладовище до матері, потім йому зателефонували з поліції, сказали, що на нього прийшла скарга від ОСОБА_4 , приїхала поліція, опитали його, протокол він не читав, підписав, бо поспішав на службу, був засмучений через смерть мами. Гроші ОСОБА_4 так і не повернула. Просить закрити справу, оскільки він не висловлювався на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою та протиправних дій не вчиняв відносно неї.

Свідок ОСОБА_1 підтвердила пояснення ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не сповістила.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт про вчинення правопорушення, заяву та пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Статтею 256 КУпАП, яка передбачає вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, поміж іншого, дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи,при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 173 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Оскільки доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП суду не надано, свідків при складанні протоколу допитано не було, матеріали справи містять лише пояснення ОСОБА_2 , яка не зявилася на виклики суду, щоб підтвердити обставини справи в судовому засіданні, справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.24,36,40,40-1, ст.173, п.1 ч.1 ст.283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С. А. Янжула

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання ________________________________