П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2022 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Питель О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, за ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Барського районного суду Вінницької області надійшло три справи відносно ОСОБА_1 : № 125/1165/22 (провадження № 3/125/623/2022) за ч. 4 ст. 130 КУпАП, № 125/1166/22 (провадження № 3/125/624/2022) за ст. 122-4 КУпАП, та № 125/1167/22 (провадження № 3/125/625/2022) за ст. 124 КУпАП. Вважаю за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження під номером справи 125/1165/22, що відповідає положенням ст. 36 КУпАП.

10.08.2022 о 20:30 год. водій ОСОБА_1 по вул. Сонячній у с. Ялтушків керував автомобілем "ВАЗ 21043", д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на тварину (корову). У результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з пунктом 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні порушення за ст. 124 КУпАП не визнав. Пояснив, що 10.08.2022 він їхав на своєму автомобілі у с. Ялтушків, бажаючи скоротити шлях додому, звернув з дороги та поїхав по «насипу», який з будівельних відходів зробили мешканці села, щоб покращити піший перехід через поле (щоб не йти болотом). Внаслідок наїзду на гострий край цегли, розірвалася покришка правого переднього колеса автомобіля, який керував ОСОБА_2 . Внаслідок цього, ОСОБА_2 на якийсь час втратив керування та транспортний засіб скинуло з насипної дороги на траву та автомобіль продовжив неконтрольований рух. У цей час на узбіччі випасалася корова, яка була прив`язана ланцюгом до металевого кілка. Злякавшись транспортного засобу, який рухався у її сторону, тварина кинулася та вдарила автомобіль праву його частину. ОСОБА_2 зупинив автомобіль та, переконавшись, що з твариною все гаразд і вона спокійно продовжує випасатися, а її власник ОСОБА_3 , який перебував неподалік, не висуває жодних претензій, продовжив рух до свого домоволодіння. Зазначив, що був переконаний, що з твариною і з автомобілем все гаразд, оскільки сам удар був несильний, тварина виглядала здоровою, не усвідомлював того, що став учасником ДТП. У ОСОБА_1 не було з собою відповідного інструмента (ключа) для зміни пошкодженого колеса, а вдома перебували без нагляду дорослих діти, тому він вимушений був їхати додому на спущеному колесі близько 300 метрів. Наступного дня до ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_3 , який повідомив, що корова вранці не встала на ноги, що він вважає сталося через подію напередодні. ОСОБА_2 добровільно відшкодував грошові кошти у сумі, яку зазначив ОСОБА_3 . ОСОБА_2 вважає, що не вчиняв ДТП, оскільки не порушував ПДР, рухався з дуже низькою швидкістю, а втратив керування машиною через те, що каменем було пошкоджено колесо, навмисно ДТП не вчиняв, та на корову наїзд не здійснював. Про шкоду тварині дізнався наступного дня від ОСОБА_4 , а про те, що подія має ознаки ДТП йому стало відомо лише наступного дня після приїзду працівників поліції.

У судовому засіданні адвокат Іванцов К.В. зазначив, що вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. А, відтак, і склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки подія ДТП відсутня. Захисник вважає, що з огляду на те, що інших транспортних засобів чи комунікацій ОСОБА_2 не пошкодив і взагалі будь-якої шкоди не спричинив, тому залишив місце події, не усвідомлюючи того, що став учасником ДТП. Відтак, умисел на залишення місця ДТП з метою приховати цей факт у його діях відсутній. А, відтак, відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 підтвердив обставини, які пояснив ОСОБА_1 , він був очевидцем події, хоча і знаходився на достатньо великій відстані, оскільки лише йшов за коровою на вигін. Корова ввечері самостійно повернулася додому та все було наче добре. Однак вранці корова не змогла піднятися на ноги, тому ОСОБА_4 викликав ветеринара, який, оглянувши тварину, повідомив, що необхідно її приспати. ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_2 , повідомив йому вказані обставини, та той відшкодував йому шкоду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його вина у вчиненні цього правопорушення підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмових та усних пояснень ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , схеми місця ДТП, фото.

Ураховуючи дані про особу правопорушника, на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, що передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 324854, що складений о 10 год. 10 хв. 10.08.2022 по вул. Зарічній, 110 у с. Ялтушків Жмеринського району Вінницької області начальником СРПП ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Палійчуком І.О., 10.08.2022 о 20:30 год. водій ОСОБА_1 по вул. Сонячній у с. Ялтушків керував автомобілем "ВАЗ 21043", д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, здійснив з`їзд з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 324853, що складений о 10 год. 25 хв. 11.08.2022 по вул. Зарічній у с. Ялтушків Жмеринського району Вінницької області інспектором СРПП ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Заволовичем О.П., 10.08.2022 о 20:30 год. водій ОСОБА_1 по вул. Сонячній у с. Ялтушків, керував автомобілем "ВАЗ 21043", д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, вживав алкоголь (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (результат 1,38 проміле), чим порушив п. 2.10є ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, які визначені статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Із статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Зміст диспозиції статті 122-4 КУпАП дає підстави для висновку, що для притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею водій повинен усвідомлювати ту обставину, що він є причетним до дорожньо-транспортної пригоди.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця ДТП особами, до якої вони причетні (формальний склад). Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у вживанні водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (формальний склад). Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У формальних складах адміністративних правопорушень вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності.

З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також потерпілого ОСОБА_4 , вбачається, що водій ОСОБА_1 міг не усвідомлювати, що ним скоєно ДТП, а відповідно усвідомлювати, що ним залишається місце ДТП, що тягне за собою відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Вказаними доказами підтверджуються пояснення ОСОБА_5 про те, що він не знав та не усвідомлював протиправного характеру вчинених дії, тобто їх незаконності, зокрема, що ним вчинено ДТП і що він залишає місце ДТП, а відповідно вчиняє правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, а, вживаючи наступного дня алкогольні напої, - також вчиняє правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Інші долучені до протоколів докази, цих встановлених судом обставин, не спростовують.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обвинувачення щодо особи не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відсутні підстави для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності у його діях складу цього адміністративного правопорушення, а відповідно і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження за ст. 122-4 КУпАП та за ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 36, 40-1, 122-4, 124, ч. 4 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя