КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/9587/22Головуючий у І інстанції: Жмудь В.О.
Провадження №33/824/3231/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що під час проведення його огляду на стан сп`яніння був порушений Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду та вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки йому не було роз`яснено його права та процедура проходження огляду, а тому результати такого огляду є недійсними.

Звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять направлення для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Також, за доводами апелянта, є недопустимим і відеозапис, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки в матеріалах не міститься даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення. Крім цього, звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні данні, які свідчать про здійснення керування ОСОБА_1 транспортним засобом в зазначеному місці та час.

За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Домітращук І.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 24 липня 2022 року о 23 год. 05 хв. керував транспортним засобом «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Перемоги, 83 у місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що в установленому судом місці та час керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився.

Викладені в протоколі обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з місця події, який міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено порядок, підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від його проходження. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки, після чого був доставлений до медичного закладу, де також відмовився від проходження огляду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що його автомобіль було зупинено військовими на блокпосту, де йому були нанесені тілесні ушкодження. В подальшому військовими було викликано екіпаж поліції. Прибувши на місце за викликом, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте останній відмовився від проходження такого огляду на місці зупинки, оскільки у нього склалась думка, що працівники діють у змові з військовими. Після відмови від проходження огляду на місці зупинки, ОСОБА_1 на його прохання було доставлено до закладу охорони здоров`я задля його проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, проте ОСОБА_1 від такого огляду також відмовився, оскільки лікар не надав йому першу медичну допомогу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наведеним поясненнями також не спростовується, що в даній ситуації водій ОСОБА_1 повинен був на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, така можливість йому була надана як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичній установі, проте від проходження огляду він відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Оскільки ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також в закладі охорони здоров`я, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Всупереч доводам апелянта, із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт здійснення ним керування транспортним засобом.

Крім цього, доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах даних про технічний засіб, яким фіксувались події, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки в протоколі від 24 липня 2022 року, складеним відносно ОСОБА_1 , в графі «до протоколу додаються» зазначено, що події фіксувались на боді-камеру за №477768 та №470630.

Відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду ОСОБА_1 в медичній установі не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки від проведення такого огляду він фактично двічі відмовився.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз