1Справа № 335/6905/22 3/335/2346/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051519, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 051519, 15.10.2022 о 23 годині 20 хвилин у м. Запоріжжя, Балочний міст, блокпост М-4, водій ОСОБА_1 керувала ТЗ Honda Civic, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законодавством порядку, проводився у медичному закладі, у лікаря нарколога, та підтверджується висновком медичного закладу № 7330 від 16.10.2022. Від керування відсторонена шляхом паркування. Чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала та пояснила, що 15.10.2022 у вказаний у протоколі час рухалась на автомобілі. На мосту, біля блок-посту, в автомобілі спустило колесо та вона зупинила транспортний засіб біля блок посту. До неї підійшли військові та поліцейські, яким вона повідомила про колесо та сказала, що буде викликати евакуатор, тому що сама не зможе його замінити. Вони дозволили, щоб вказаний транспортний засіб деякий час постояв там. Приблизно через годину, оскільки вона не збиралась вже сідати за кермо, та дуже сильно змерзла, випила 50 грам коньяку з кавою біля авто. Далі, до неї підійшли поліцейські з посту та виявили ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю. Вона повідомила їм, що вжила алкоголь після того, як припаркувала автомобіль, і що чекає на евакуатор. У подальшому було викликано патрульну поліцію. Зазначила, що автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не керувала.

Представник правопорушниці адвокат Лихосенко Є.О. зазначив, що вказані ОСОБА_1 обставини викликають сумніви щодо винуватості особи, та трактуються на її користь. У діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Просили адміністративну справу закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення адвоката, правопорушниці, дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, у цьому випадку, на думку працівників поліції, винуватість особи підтверджується, зокрема, відеозаписом, але суд при вивченні останнього встановив таке.

Згідно даних протоколу особі, що притягається до адміністративної відповідальності пред`явлено звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягала у порушенні п. 2.9а ПДР України, яке мало місце 15.10.2022 о 23 год. 20 хв., тобто саме ці обставини підлягають доказуванню у справі.

При перегляді відеозапису події, що сталася 15.10.2022, доданого до протоколу, вбачається, що 16.10.2022 о 00.42 год. (початок відеозапису) прибули працівники поліції та запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, на що вона погодилась. Також, остання повідомила працівників поліції про те, що в її автомобілі спустило колесо, у зв`язку із чим вона припаркувала транспортний засіб та чекає евакуатор.

Аналізуючи обставини, викладені у протоколі та події, які відбулися 16.10.2022, які зафіксовані на відео, встановлено, що: керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 було зафіксовано 15.10.2022 о 23.20 год.; проходження медичного огляду водієві працівниками поліції запропоновано 16.10.2022 після 00.42 год., тобто після спливу більш ніж однієї годині з часу зупинки транспортного засобу; огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувся у медичному закладі 16.10.2022 о 01.05 год., коли і встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Будь яких доказів подій, які відбувалися у період часу з 23.20 год. 15.10.2022 по 00.42 год. 16.10.2022, до матеріалів справи не долучено та суду не надано.

Отже, за таких обставин, відсутні достатні докази того, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння саме 15.10.2022 о 23.20 год., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, матеріали справи не містять інших доказів, які б беззаперечно свідчили про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Згідно ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Аналогічного роду положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як її вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 від 02.04.2022 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.А. Крамаренко