Справа № 214/4434/22
3/214/2076/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 12.08.2022 року о 01.10 год. в м. Кривому Розі по вул. Спаська, 19, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN Passat» з д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», результат дослідження становить 1,01 % (промілє), чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , у судовому засіданні винним себе не визнав та пояснив, що в цей день у офіцера був день народження. О 23.00 годині він отримав сигнал про те, що треба поїхати до штабу. Алкоголь в цей день він вживав в період приблизно з 18.00 до 19.00 годин. Він взяв з собою водія і одного зі своїх заступників. Водієм був ОСОБА_3 , в салоні автомобілю був ОСОБА_4 . Ми зупинилися біля військової адміністрації, водій був у цивільній формі. Потім водій пішов до військової адміністрації, а він з заступником залишилися біля машини. В цей час до них під`їхали поліцейські і перевірили документи, так як була комендантська година. Він показав документи і поліцейський сказав, що він в стані алкогольного сп`яніння. Він не заперечував проти того, що був в нетверезому стані. Він продув в «Драгер», в протоколі він написав «Слава Україні!». Свідків не було коли він продував « ОСОБА_5 », він казав поліцейським, що не він був за кермом.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_2 знає з 14.03.2022 року, так як ОСОБА_2 є командиром роти, а він його заступник. 12.08.2022 року близько 24.00 годин, він разом з ОСОБА_2 були в с. Лозуватка, був виклик в штаб на нараду. Водій був також у с. Лозуватка. Вони зустрілись біля автомобіля ОСОБА_2 , службового автомобіля в ОСОБА_2 немає. Вони поїхали на нараду, за кермом був ОСОБА_3 , йому так сказав ОСОБА_2 . Він, свідок, був тверезий, чи був нетверезий ОСОБА_2 , не знає. Чи входить в обов`язки водія керувати власним автомобілем командира, не знає. Вони приїхали до штабу, де водій пішов до штабу, щоб дізнатися певну інформацію. А він з ОСОБА_2 залишилися на вулиці чекати водія. Він з ОСОБА_2 було у форменому одязі, а водій в цивільному. В той день у одного з офіцерів був день народження, його святкували в с. Лозуватка.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_2 знає по військовій службі з квітня 2022 року. 11.08.2022 року о 23.30 годині його викликав ОСОБА_2 і вони поїхали до штабу з с. Лозуватка. Він зайшов до штабу близько о 00.30 годині і був там до 02.30 години. Він там спілкувався з черговим, він йому сказав, що прибув по сигналу, а той йому сказав очікувати. Коли він вийшов, підійшов до машини, біля машини стояли ОСОБА_2 і ОСОБА_6 . Він сів за кермо і вони поїхали до місця дислокації. Чи був ОСОБА_2 нетверезий, він не знає. Потім, коли він з ним спілкувався, то дізнався, що ОСОБА_2 був нетверезий.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, направлення, акт огляду, результат «Драгер», рапорт, довідка, довідка, службова характеристика.

Відповідно до ст.252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Пояснення ОСОБА_2 , протокол про адміністративне правопорушення, направлення, акт огляду, результат «Драгер», рапорт, довідку, вважаю належними доказами, так як вони стосуються обставин справи, а саме того, чи керував ОСОБА_2 автомобілем, чи перебував він в стані сп`яніння.

Пояснення ОСОБА_2 , пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , протокол про адміністративне правопорушення, направлення, акт огляду, результат «Драгер», рапорт, довідку, вважаю допустимими доказами, так як вони отримані без порушень законодавства.

Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вважаю належними доказами, так як вони стосуються обставин справи, а саме того, чи керував ОСОБА_2 в той день автомобілем.

Довідку, службову характеристику, вважаю допустимими доказами, так як вони отримані без порушення вимог закону.

Вважаю належним доказом довідку (а.с.5), оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами.

Вважаю належними доказами акт огляду, результат «Драгер», так як вони стосуються обставин справи, а саме, чи перебував ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи докази з точки зору достовірності виходжу з наступного.

Довідку (а.с.5) вважаю достовірним доказом.

Акт огляду, результат «Драгер», вважаю достовірними доказами.

Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стосовно того, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, вважаю достовірними, так як вони не спростовані іншими доказами по справі та узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 .

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, вважаю достовірними, так як вони не спростовуються об`єктивними доказами, підтверджуються поясненнями свідків.

Протокол в тій частині, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, вважаю недостовірним доказом, оскільки він не підтверджується іншими об`єктивними доказами цієї обставини.

Рапорт в тій частині, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, вважаю недостовірним доказом, оскільки він не підтверджується іншими об`єктивними доказами цієї обставини.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 3 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі за текстом «Інструкція»), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану; ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Як передбачено п. 6 Розділу 1 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Як передбачено п. 7 Розділу 1 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Як передбачено п. 1 Розділу II вказаної Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, має місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, а саме керування транспортним засобом, суб`єктивної наявність прямого умислу та спеціального суб`єкта водія.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі за текстом «Правила»), водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

На підставі аналізу обсягу наявних в матеріалах справи доказів, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_2 о 01. год. 10 хв. 12.08.2022 року не керував автомобілем «VOLKSWAGEN Passat», що встановлено поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_2 не був суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже в діях ОСОБА_2 , у якого був виявлений стан сп`яніння, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому є підстави для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 266, 268, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов