Справа № 159/4372/22
Провадження № 3/159/2465/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

про самовідвід

19 грудня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., ознайомившись із матеріалами справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у «ПП ОСОБА_2 », мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2022 року до суду надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про порушення ст..124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2022 року справу передано на розгляд судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шергіній Ю.О.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК проведено повторний автоматизований розподіл вищевказаної справи згідно розпорядження керівника апарату суду №445/02.12 від 13.12.2022 (в зв`язку зі звільненням з посади ) вказана справа передана для розгляду головуючому судді Шишиліну О.Г..

Мною, суддею Шишиліним О.Г. подано заяву про самовідвід у даній справі у зв`язку із тим , що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з секретарем судових засідань Ковельського міськрайонного суду Панечко Катериною Василівною, яка безпосередньо в роботі підпорядкована мені, а тому за вказаних обставин здійснення мною судового контролю за судовим розглядом у даному провадженні виключає мою участь при розгляді справи по суті.

Розглядаючи заяву про самовідвід, суддя враховує, що адміністративне стягнення у виді штрафу разом з позбавленням права керування транспортним засобом, передбачені санкцією ст. 124 КУпАП, мають каральний і стримуючий характер.

Таким чином, у цьому випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону за правилами, закріпленими в КПК України.

Суддею встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №207940 від 22.10.2022 року за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП .

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвеція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до уставленої практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатись згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кіпріану проти Кіпру» між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами «має не лише здійснюватись правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже, йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частинами 1, 2 статті 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З огляду на вищезазначене та беручи до уваги наведені в заяві підстави для мого самовідводу, суддя з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи, та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Керуючись ст. ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суддя, -

постановив:

Заяву про самовідвід судді Шишиліна Олексія Геннадійовича у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП задовольнити.

Справу № 159/4372/22 ( провадження №3/159/2465/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП передати до канцелярії Ковельського міськрайонного суду Волинської області для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шишилін