НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28 листопада 2022 року Справа № 322/840/22 (Провадження № 3/322/633/22)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення, що надійшла до суду 14.11.2022 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.11.2022 серії ВАВ №446303, 03.11.2022 близько 14:00 годин ОСОБА_1 знаходячись вдома вчинив психічне насильство щодо дружини ОСОБА_2 чим міг завдати психічної шкоди здоров`ю дружини ОСОБА_2 .

Свідки зазначеного правопорушення, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, відсутні.

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення факт вчинення домашнього насильства заперечив, пояснивши що між ним і дружиною сталася побутова сварка. Дружині він не погрожував, будь-якого насильства щодо неї не застосовував.

Потерпіла ОСОБА_2 під час судового засідання вказала, що описані в протоколі обставини мали місце. Між подружжям дійсно відбулася сварка, однак її ініціатором був ОСОБА_1 . Причина сварки - подача нею позову про розірвання шлюбу. Просила суворо не карати ОСОБА_1 , однак провести з ним профілактичну бесіду з приводу неприпустимості такої поведінки.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Працівниками поліції окрім подружжя ОСОБА_3 не опитано жодну особу.

В якості доказів до протоколу про адміністративне правопорушення додано лише письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , що само по собі є недостатнім для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, враховуючи позицію останнього.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

За правилом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283 - 285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов