Справа № 304/766/22 Провадження № 3/304/648/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., з участю секретаря судового засідання Соханич Л.Ю., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Розмана С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237202 від 14 листопада 2021 року вбачається, що того ж дня о 20.40 год в селі Т.Пасіка по вулиці Центральній водій, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Спрінтер», не дотримався безпечної дистанції та інтервалу і допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався йому назустріч. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні адвокат Розман С.Ю. захищаючи інтереси ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилався на те, що всі долучені до протоколу докази, окрім направлення, відеозапису та одного рапорту від 23.03.22, не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Навпаки, оформлення поліцейським направлення на огляд ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я якраз підтверджує бажання останнього пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 до відповідного медичного закладу доставлено не було. Також вказував, що у порушення п. 3.5. Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03 лютого 2016 року № 100, долучений до протоколу в якості доказу вини диск містить чотири окремих відеозаписи, тобто такий не є безперервним та до того ж у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено назву приладу (технічного засобу; серію та номер), за допомогою якого здійснено відеозапис. Крім цього зазначав, що відповідно до протоколу про адміністративне затримання АЗ № 182731 від 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції і перебував у відділенні поліції № 1 з 21.45 год 14 листопада 2021 року до 00.30 год 15 листопада 2021 року, а відтак протягом двох годин не був доставлений до закладу охорони здоров`я, тому й не міг відмовитися від проведення огляду у цьому закладі.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що протокол підлягає поверненню на доопрацювання виходячи з таких підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений, а тому в протоколі повинні об`єктивно відбиватися відомості, що мають значення для розгляду справи по суті.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У той же час протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237202 щодо ОСОБА_1 , складений поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капралом поліції Химичем О.В., не відповідає зазначеним вимогам, оскільки у такому не зазначено чітку кваліфікацію дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а формулювання суті правопорушення не містить чіткі відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В свою чергу суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього переглядом у судовому засіданні відеозапису керування ОСОБА_1 транспортним засобом не встановлено, видно, що такого було затримано, після чого він вимагав залучення для нього захисника, чого зроблено не було, родичів про затримання не повідомлено.

Перевірити вказане у судовому засіданні шляхом допиту свідків, зазначених у протоколі, суд позбавлений можливості, оскільки з цього приводу також наявні розбіжності у протоколі вказані два свідки, тоді як додані письмові докази чотирьох осіб, з яких наявні лише покази свідка ОСОБА_2 .

У той же час виключно водій, а не особа, яка сидить з кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Також суддя звертає увагу, що Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них (далі Інструкція), якою зокрема визначено правове регулювання автоматичної зйомки.

Пункт 3.5. Розділу ІІІ Інструкції передбачає, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Натомість вміст відеодиску під назвою «Гапак І. ч. 1 ст. 130 КУпАП», що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, містить чотири окремих записи, на що у судовому засіданні також вказував захисник Розман С.Ю.

До того ж у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а Верховний Суд роз`яснив, що у постанові про порушення правил дорожнього руху обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення, чого у протоколі відносно ОСОБА_1 також не зазначено.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення проведена в порушення вимог КУпАП, що унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи, а тому суддя вважає за необхідне повернути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на доопрацювання для усунення вказаних недоліків.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» вказано, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

При цьому усунення недоліків у протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст. 256 КУпАП України та ознайомленням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зі змістом протоколу, та у порядку п. 11 Інструкції, за вимогами якого матеріали справ про адміністративні правопорушення, повернуті судами для належного дооформлення, оформлюються уповноваженими підрозділами поліції в межах строків розгляду справи, але не пізніше десяти робочих днів з дня їх надходження, та надсилаються до відповідних судів.

Керуючись ст. 7, 9, 277, 278-280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

справу про адміністративне правопорушення № 304/766/22 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути на доопрацювання до відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Ганько І. І.