ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/316/22 Справа № 199/273/22 Суддя у 1-й інстанції - СЕНЧИШИН Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу захисниці Логойди Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою його визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень 00 копійок та стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 496 грн 20 коп на користь держави.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисниця Логойда Т.В.,яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за порушення ст. 124 КУпАП змінити, прийняти нову, якою позбавити ОСОБА_2 права керування транспортними засобами на строк до одного року.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн та майнову шкоду в розмірі 1650 грн.

В своїй апеляційній скарзі зазначила, що суд першої інстанції при притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не в достатній мірі приділив увагу істотності наслідків скоєного ОСОБА_2 правопорушення для потерпілої ОСОБА_1 .

Вказує, що протиправними діями ОСОБА_2 було заподіяно фізичну шкоду ОСОБА_1 у вигляді струсу головного мозку, в результаті чого вона 7 днів проходила лікування у стаціонарі.

Зазначає, що ОСОБА_1 було завдано майнову шкоду у вигляді збитків, які вона має понести на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, а також потерпілій ОСОБА_1 завдано моральну шкоду через те, що вона тривалий час позбавлена можливості користуватися належним їй автомобілем, забезпечувати свої потреби у зручний для потерпілої спосіб.

Наголошує, що потерпіла ОСОБА_1 отримала травму голови, а також завдана ОСОБА_2 шкода потерпілій не відшкодована.

Зазначає, що відповідно до ст. 40 КУпАП, якщо у результаті скоєння адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, суддя районного у місті суду під час вирішення питання про накладання стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винною особою майнової шкоди -незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 40 КУпАП.

Вказує, що ОСОБА_2 скоїв правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, під час перевезення громадян, один з яких був малолітньою дитиною.

Суддя апеляційної інстанції, заслухавши учасників апеляційного провадження , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 28 грудня 2021 року о 19 год 00 хв ОСОБА_2 на перехресті вул. Щепкіна та вул. Камчатської у м. Дніпріи керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та порушивши вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю «KIA SPORTAGE», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка наближалася до перехрестя по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_2 в суді першої інстанції свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнав.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 також визнав свою вину і зазначив, що він раніше не притягався до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги в частині позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами на строк до одного року.

Що стосується вимог апеляційної скарги захисниці Логойди Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , стосовно відшкодування заподіяної їй правопорушенням матеріальної шкоди, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 40 КУпАП якщо у результаті скоєння адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, суддя районного у місті суду під час вирішення питання про накладання стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винною особою майнової шкоди - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 40 КУпАП.

Тобто вказаною статтею передбачено право, а не обов`язок суду одночасно з накладенням стягнення вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди.

Водночас, задля вирішення питання про відшкодування шкоди, її розмір повинен бути підтвердженим належними доказами.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №9461 від 11.01.2022 року ОСОБА_1 було поставлено діагноз - струс головного мозку, проте тілесних пошкоджень будь-якого ступеню внаслідок ДТП їй не було завдано.

Вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять доказів щодо завдання матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 28 грудня 2021 року.

При цьому вважаю, що відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП питання відшкодування шкоди може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Безпідставними також є вимоги захисниці Логойди Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , щодо відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки чинний КУпАП не містить прямої норми, яка передбачає відшкодування потерпілому витрат на правову допомогу захисника, такий порядок визначений цивільним судочинством.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, завдання № 2 до Договору № 01/22 від 19.01.2022 року про надання правової допомоги було укладено та підписано ОСОБА_1 , а відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 02 від 28.01.2022 року на суму пять тисяч гривень сплачено ОСОБА_3 .

Вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2022 року стсовно ОСОБА_2 повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисниці Логойди Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постановуАмур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2022 року стосовно ОСОБА_2 , якою його визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без задволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2022 року стосовно ОСОБА_2 , якою його визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Онушко