Справа № 948/1095/22
Номер провадження 3/948/409/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2022 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , технік 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 ,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення
в с т а н о в и л а :
Опис обставин, установлених під час розгляду справи
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 24.11.2022 о 20 год 00 хв, молодший сержант ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки військової служби в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , після вживання алкогольних напоїв знаходився у нетверезому стані.
Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення
У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що провину визнає.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, на офіційному сайті суду (а.с.16).
Повідомити його по телефону не вдалося, у зв`язку з відсутністю його номера телефону у матеріалах справи. А у відповідь на телефонний дзвінок командиру ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 останній зобов`язався повідомити ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, але зазначив, що він перебуває у зоні бойових дій, а тому з`явитися у судове засідання не зможе (а.с.15).
Разом з цим, до протоколу додане клопотання ОСОБА_1 в якому він заначив, що провину у вживанні алкогольних напоїв під час виконання службових обов`язків визнає, з фактами викладеними у протоколі згоден та просить розглянути справу без його участі (а.с.4).
Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів
На підтвердження вини у вчиненні ОСОБА_3 правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП надано:
- протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини справи (а.с.1-3);
- рапорт ОСОБА_4 від 24.11.2022 р. про те, що він доводить до відома командира ВЧ НОМЕР_1 що 24.11.2022 р. близько 20 год 00 хв під час перевірки особового складу на позиціях в районі населеного пункту АДРЕСА_2 було встановлено факт знаходження в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків солдата ОСОБА_1 (а.с.5);
- акт трьох солдатів від 24.11.2022 р. про те, що вони, зокрема ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджують те, що солдат ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, він мав такі ознаки сп`яніння, зокрема: нерозбірлива мова, порушена координація рухів, запах алкоголю з ротової порожнини та від доставки на місце проведення огляду за допомогою технічних засобів на стан сп`яніння він відмовився (а.с.6);
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 25.11.2022 р., що він є солдатом 3 роти 2 взводу 24.11.2022 р. заступив на пост, під час несення служби самостійно вжив алкоголь та коли він перебував на вулиці, то йому здалося, що є рух, а тому вистрелив з табельної зброї в бік шуму, після цього передав про це по рації (а.с.7);
- супровідний командира ВЧ НОМЕР_1 адресований керівнику ІНФОРМАЦІЯ_2 з якого вбачається, що він надсилає за належністю доповідь щодо встановлення факту перебування у нетверезому стані під час виконання службових обов`язків молодшим сержантом ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с.8);
- наказ командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 №26/400 від 30.11.2022 р. «Про накладення дисциплінарного стягнення» з якого вбачається, що на техніка 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 вирішено накласти дисциплінарне стягнення у вигляді догани, скласти протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП та направити до суду (а.с.9,10);
- витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 №9 від 17.03.2022 р. про те, що солдат ОСОБА_1 вважається призначеним техніком 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 (а.с.12).
Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази, дійшов такого висновку.
За приписами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, за диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за цією статтею за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Так, частинами 1,2 ст. 172-20 КУпАП передбачено розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.
Відповідно до ч.7 розділу 2 Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України 23.10.2021р. №329, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.12.2021 р. за №1622/37244 (далі Інструкції № 329) обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Зважаючи на те, що порядок огляду військовослужбовців на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час проходження ними військової служби законодавством не врегульований, але при цьому існують підзаконні нормативні акти, які визначають такий порядок в подібних за своїм змістом правовідносинах, зокрема Розділ 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858 та ч.7 розділу 2 Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Служби зовнішньої розвідки України 14.08.2018 р. №300, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 р. за №1018/32470, уразі виявлення факту або виникнення підозри у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території місця проходження військової служби, військових об`єктів, або появи військовослужбовця на території місця проходження військової служби, військових об`єктів у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 172-20 КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (додаток 2) уповноваженої посадової особи.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, автором протоколу кваліфіковані дії військовослужбовця ОСОБА_1 , як виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, в той час на підтвердження цього не надано належних та допустимих доказів, тоді як відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, тому протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_1 не може бути визнаний достатнім та беззаперечним доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Водночас, додані до протоколу рапорт солдата ОСОБА_4 в якому він доповів про факт перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані під час виконання службових обов`язків та акт трьох солдатів, де вони одночасно констатують факт перебування солдата ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та вказують на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, не може бути належним доказів у справі, оскільки солдати не є особами до повноважень якого відноситься встановлення в осіб стану сп`яніння. Вони лише можуть вказувати на ознаки сп`яніння, що і було ними зроблено та засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.
Отже, всупереч вищевказаним інструкціям автором протоколу не було проведено медичний огляд на стані сп`яніння ОСОБА_1 , що було б належним доказом на підтвердження факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння, а незважаючи на відмову солдата від такого огляду, його дії не були кваліфіковані належним чином відповідно до ст. 172-20 КУпАП, як відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, згідно з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловленою у постанові № 524/5741/16-а від 20.05.2020, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, а надані на розгляд суду матеріали недостатніми для констатування наявності складу адміністративного правопорушення, а отже крім протоколу відсутні вичерпні докази, які б підтверджували обставини вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно зі статтею 2 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. При цьому стаття 17 зазначеного Закону визначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Також суд зазначає, що автором протоколу не викладено обставин того, чи ОСОБА_1 вчинив вказані в протоколі дії, будучи особою, яка протягом року була піддана адміністративному стягненню за такі самі порушення чи особою в умовах особливого періоду, так як цього вимагає ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Суд у свою чергу, позбавлений можливості кваліфікувати дії ОСОБА_1 на свій розсуд, оскільки таким чином перебере на себе функцію обвинувачення, а остатній позбавлений можливості належної підготовки до захисту.
Так, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, дослідивши протокол та додані до нього документи, суд дійшов висновку, що оскільки автором протоколу не викладена належним чином об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, тобто її кваліфікуючі ознаки, а тому обвинувачення є неконкретним, що позбавляє можливості особу, яка притягується до відповідальності належного захисту від обвинувачення, у свою чергу, суд не може перебирати на себе функцію уточнення обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.
Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП
п о с т а н о в и л а :
провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С.В.Кравець