Справа № 199/8815/21
ПОСТАНОВА

іменем України

11.05.2022 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та його захисника Пустинцева А.В., потерпілого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 01.11.2021 зазначено, що 01.11.2021 о 16:55 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі на перехресті вул. Вітчизняна та вул. Варварівська, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території, не надав дорогу транспортному засобу «Lifan LF 175-10M», під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення водію ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 01.11.2021 о 16:55 годині він керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 та при виїзді на вул. Вітчизняну виходив з того, що вул. Варварівська є рівнозначною дорогою, оскільки перед перехрестям не має дорожніх знаків пріоритету, не має світлофорного об`єкту, а дорожнє покриття вул. Вітчизняна та вул. Варварівська є однорідним асфальтованим. Вважає, що при перетині даного перехрестя водії повинні керуватися правилом «поміхи з права», що він і виконав, на відміну від ОСОБА_2 . Вважає, що він не виїжджав з прилеглої території.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 01.11.2021 близько 17:00 години він керував мотоциклом «Lifan LF 175-10M» з обмеженою швидкістю по вул. Вітчизняна, рухаючись в сторону вул. Передова по головній дорозі. Праворуч виїжджав автомобіль «Daewoo Lanos», який не надав йому дорогу, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Вважає, що він рухався по головній дорозі, оскільки так рухались всі інші учасники дорожнього руху.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази по справі, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ОСОБА_1 з огляду на фабулу протоколу про адміністративне правопорушення притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з підстав порушення ним п. 10.2 Правил дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівником поліції до справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди та фото до неї, якими зафіксовано наслідки зіткнення транспортних засобів, зафіксовано орієнтири, місце-розташування транспортних засобів, їх напрямок руху;

- письмові пояснення водіїв.

У відповідності до Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками. Також Пленум ВСУ зазначив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Приймаючи до уваги те, що кожен з водіїв наполягав на своїй версії механізму дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи, що не має відео-фіксації моменту зіткнення транспортних засобів, враховуючи невизнання ОСОБА_1 своєї вини, з урахуванням думки всіх учасників судового провадження, постановою судді від 02.12.2021 по справі призначалася судова автотехнічна експертиза, проведення якої доручалося Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-21/39040-ІТ від 16.12.2021 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 (експертиза обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод) встановлено, що з технічної точки зору в даній дорожній обстановці учасники даної пригоди повинні були діяти:

-водій автомобіля ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху;

-водій мотоцикла ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху.

Судовим експертом встановлено, що пояснення водія ОСОБА_1 , з технічної точки зору, спроможні.

Пояснення водія ОСОБА_2 стосовно того, що він рухався по головній дорозі, з технічної точки зору, не спроможні.

Згідно змісту вказаного висновку експерта, судовий експерт не надав відповідь на питання № 3, яке було поставлено судом на вирішення судової експертизи: «Чи є невідповідності вимог Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_3 , якщо так, то чи знаходяться вони в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди?», через недостатні вихідні дані, про що детально зазначено у висновку.

Учасники судового провадження поставили питання щодо необхідності призначення по справі додаткової судової автотехнічної експертизи, у зв`язку з тим, що судовий експерт не відповів на питання № 3.

З цією метою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали суду додаткові пояснення, які, на їх думку, можуть бути додатковими вихідними даними, необхідними експерту для проведення додаткового експертного дослідження, на що звернув увагу експерт у своєму висновку № СЕ-19/104-21/39040-ІТ від 16.12.2021.

Постановою судді від 07.02.2022 по справі призначалася додаткова судова автотехнічна експертиза, проведення якої доручалося Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

У відповідності до висновку експерта № СЕ-19/104-22/4786-ІТ від 22.02.2022 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 (експертиза обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод) встановлено, що при заданих додаткових вихідних даних, наданих водієм ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, в його діях не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою. За мотивами, викладеними в дослідницькій частині висновку, не надається можливим дати відповідь на дане питання відносно водія ОСОБА_1 .

Тобто, висновками вищевказаних судових автотехнічних експертиз не встановлено невідповідностей дій водія ОСОБА_1 п. 10.2 Правил дорожнього руху, яке інкриміновано останньому в протоколі про адміністративне правопорушення, який, з урахуванням вимог ст.ст. 256, 280 КУпАП, визначає для суду межі судового розгляду справи та зазначені висновки експертів не містять відомостей, які б свідчили про наявність таких порушень Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_1 , які б могли перебувати в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

У зв`язку з цим слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення та схема місця дорожньо-транспортної пригоди з фото-таблицею за своїм змістом не спростовують висновків судового експерта, враховуючи, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди лише зафіксувала об`єкти на ділянці дороги, місце зіткнення транспортних засобів із зазначенням прив`язки до місцевості та інші відомості технічного характеру, а протокол про адміністративне правопорушення, в даному випадку, є кінцевим документом, складеним посадовою особою Національної поліції за наслідком оцінки ним доказів у справі.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів, як про це зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто суддя, суд у відповідності до ст. 252 КУпАП лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин вважаю, що досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не доводять той факт, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди і такі висновки судді узгоджуються з висновками експертів за результатами проведення автотехнічних експертиз.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення не містить належних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях водія ОСОБА_1 , а ті докази, які є в матеріалах справи, не підтверджують факт порушення даним водієм вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, відповідно провадження у справі на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко