Справа № 754/4943/22 суддя в І-й інстанції Грегуль О.В.
Провадження № 33/824/3487/2022 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2022 року серії ДПР18 №0055964 24 лютого 2022 року о 01 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Т. Драйзера, 22, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 був зупинений за порушення ПДР України, під час перевірки документів у водія були помічені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість шкірного покриву, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій погодився пройти тест на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 496 гривень, 20 копійок.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду через невідповідність висновків обставинам справи та адміністративне провадження відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що адміністративний матеріал відносно нього не містить належних доказів на підтвердження того, що він у стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, що є ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 005964 від 24 лютого 2022 року зазначено те, що начебто ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений за порушення ПДР, у зв`язку з чим був складений вищевказаний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, якщо взяти до уваги даний протокол, то стає незрозумілим, що саме порушив ОСОБА_1 та за що саме був складений протокол про адміністративне правопорушення. Більше того, протокол складено нерозбірливим почерком. Таким чином, до суду надано протокол про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2022 року, який складено з порушенням вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, а тому дані, які в ньому містяться, не можуть бути доказами у розумінні ст. 251 КУпАП. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, ОСОБА_1 вважає, що в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується зібраними по справі доказами. Так, матеріали справи вказують на те, що працівники поліції безпосередньо не виявили, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що 16 вересня 2022 року Решнюком А.В. в його інтересах було подано апеляційну скаргу через засоби поштового зв`язку. Постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року, апеляційну скаргу адвоката, який діяв в інтересах ОСОБА_1 було повернуто, у зв`язку з порушенням вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП, а саме, суд вказує на відсутність засвідченого підписами сторін витягу з договору про надання правової допомоги. Після подачі апеляційної скарги адвокат Решнюк А.В. перестав виходити на зв`язок, ОСОБА_1 не мав змоги дізнатись про хід справи. Для отримання інформації 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 було подано заяву до Деснянського районного суду міста Києва про ознайомлення з матеріалами справи. Під час ознайомлення з матеріалами справи стало відомо, що апеляційна скарга подана в інтересах ОСОБА_1 була повернута.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року було подано захисником ОСОБА_1 адвокатом Решетюк А.В. 16 вересня 2022 року, тобто, у строк визначений законом.

Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Решетюк А.В. було повернуто у зв`язку з порушенням вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів направлення копії зазначеної постанови ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 31 жовтня 2022 року ознайомився з матеріалами справи, та, відповідно скориставшись своїм правом повторного звернення з апеляційною скаргою, 03 листопада 2022 року, у строк визначений законом, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення, має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що під час огляду застосовувався безперервний відеозапис на нагрудну камеру 50.

Разом з тим, у матеріалах адміністративної справи відсутній зазначений відеозапис з нагрудної камери поліцейського, про що працівниками патрульної поліції також складено довідку (а.с.4). Свідків під час проведення огляду залучено не було, а, відтак, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд не зазначив з яких підстав та з урахуванням яких саме доказів він дійшов висновку про наявність у діях водія складу зазначеного правопорушення. Місцевий суд лише послався на висновок щодо результатів медичного огляду, в якому зазначено, що станом на 01:35 год. 24 лютого 2022 року водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, у відповідності до п. 20, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування їх під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Всупереч вимогам вказаної Інструкції безпосередньо після медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 24 лютого 2022 року висновок щодо результатів огляду не був складений та не був наданий ОСОБА_1 . Вказаний висновок складений 23 березня 2022 року, тобто, майже через місяць після проведення огляду.

Наявний у справі висновок від 23 березня 2022 року № 001139 є недійсним в силу вимог п. 22 зазначеної інструкції, а, відтак, не може бути належним доказом перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, у порушення вимог п. 6 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1376, протокол про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2022 року серії ДПР18 № 005964 складено нерозбірливим почерком, а, відтак, такий протокол не може бути належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення взагалі, оскільки достеменно прочитати викладені в ньому факти неможливо.

Висновки місцевого суду про те, що ні ОСОБА_1 ні його захисник не надали доказів, які б підтвердили, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є помилковими. Оскільки докази щодо наявності підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності повинні бути надані стороною обвинувачення, в даному випадку працівником поліції, що склав протокол.

Враховуючи зазначене, місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку щодо доведеності матеріалами справи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв