Справа № 755/6769/22
Провадження №: 3/755/3899/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Іваніна Ю.В., при секретарі судових засідань Ірклієнко М.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участю осіб, що беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Павленка Р.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали адміністративної справи зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 22.06.2022 року, серії ААД, №096694, 22.06.2022 року, о 23.35 годині, по пр-ту Р.Шухевича, 2-Г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пояснивши, що 22.06.2022 року, виконуючи замовлення в таксі закінчив виконання останнього близько 22-30 годині на правому березі Дніпра в м. Києві, а сам проживає на лівому березі. Він направився до Південного мосту, щоб встигнути доїхати додому до початку комендантської години., але був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що рух на даному мосту вже перекрито та порадили їхати на Дарницький міст. На Дарницькому мосту відбулась така ж ситуація та його відправили на Північний міст, який дійсно був відкритий для руху, але він почав перетинати його о 23-00 годині, тому він о 23-05 годині прийняв рішення залишитися ночувати на узбіччі дороги. З цього часу він намагався заснути та автомобіль нікуди не рухався. Близько 23-30 годині до його автомобіля під`їхав автомобіль патрульної поліції та порадили увімкнути аварійну сигналізацію, що він і зробив. Після цього, патрульні виявили, що у нього погано горить одна фара, а потім почали стверджувати, що він керував автомобілем з несправною фарою. Він заперечував. Тоді працівники поліції заявили, що він керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати на медичний огляд. Він спочатку погодився та потім після розмови з працівником поліції відмовився, оскільки останній пояснив, що після медичного огляду його ніхто не доставить на дане місцезнаходження та порадив відмовити. Він запевняв, що його автомобіль не рухався, а від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки так порадив працівник поліції та він боявся залишитися в комендантську годину в незнайомому районі м. Києва без автомобіля та місця ночівлі.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Павленко Р.М., подав суду письмове заперечення на протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пояснивши, що по-перше, на момент прибуття на місце події співробітників патрульної поліції автомобіль ОСОБА_1 стояв на узбіччі та не рухався. Керування автомобілем у розумінні вимог ст.130 КУпАП передбачає рух автомобіля, а отже відсутній факт керування автомобілем.

До того ж, відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам та свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. А отже, ОСОБА_1 не надав згоди на виїзд до медичного закладу для проходження огляду, перебуваючи якраз у стані крайньої необхідності.

По-третє, у протоколі про адміністративне правопорушення, не вказано жодних свідків, а отже відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши письмове пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та клопотання захисника, матеріали справи, долучені до протоколу та відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Положеннями ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення від 22.06.2022 року, серії ААД, №096694, 22.06.2022 року, о 23.35 годині, по пр-ту Р.Шухевича, 2-Г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Статтею 40 Закону України від 02 липня 2015року №580-VIII "Про Національну поліцію"встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції надано суду відеозапис з нагрудної камери 473861, який було оглянуто в судовому засіданні, і з якого, зокрема, не представляється можливим встановити те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом. До того ж, з відеозапису вбачається, що сам ОСОБА_1 погодився на проходження огляду у медичному закладі, однак працівник поліції повідомив, що його не буде після огляду доставлено до автомобіля, після чого ОСОБА_1 відмовився.

Також, в порушення ч.1 ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом та не вилучалося посвідчення водія.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Оцінюючи докази, суд зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення свідки зовсім відсутні, а тому не можливо підтвердити час, коли відбувалося складання протоколу та знімалося відео.

Згідно ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ч.ч.2-4 ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як встановлено під час розгляду справи, поліцейський при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 вищенаведених вимог ч.2 ст.254, ч.ч.2-4 КУпАП не дотримався, а саме ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, не запропоновано дати пояснення і зауваження відносно протоколу, чим порушено право на захист.

На переконання суду, безпосередні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази та відеозапис, письмові пояснення та клопотання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Павленка Р.М., за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №096694, від 22.06.2022 року, не підтверджені у судовому засіданні жодним доказом.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна