Справа № 683/1130/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Луговий О.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , командира першого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу ЛВХ №185 від 05 травня 2020 року, ОСОБА_1 в умовах особливого періоду відмовився в період з 08.00 год. 03.05.2022 по 08.00 год. 04.05.2022 року виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2022 № 79, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що не відмовлявся виконувати наказ командира.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, стосовно якої складено даний протокол, суд вважає, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, тому що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, обов`язок доказування в справах про правопорушення лежить на посадовій особі, яку уповноважено складати адміністративні матеріали.

Так, згідно зазначеного протоколу ОСОБА_1 інкримінується адміністративна відповідальність за ч.2 ст.172-10 КпАП, а саме відмова від виконання наказу командира, вчинене в умовах особливого періоду.

Під наказом розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або не вчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі.

Під наказом розуміється також пряма вимога у вигляді розпорядження, вказівки, команди тощо. Наказ завжди має бути конкретним, законним і виданим тільки в межах компетенції відповідної службової особи, а наказ з фінансових, матеріально-технічних та кадрових питань, - крім того, у письмовій формі. Якщо наказ виданий з порушенням вимог, які до нього пред`являються законодавством, він є незаконним.

З огляду на вищевказане, у кожному конкретному випадку має бути з`ясовано: чи не обумовлене невиконання наказу тим, що він був сформульований невиразно, нечітко й незрозуміло, допускав подвійне тлумачення або чи не був він перешкодою для виконання наказу іншого начальника.

Між тим, вказаний протокол складений з порушенням діючого законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи.

Аналізуючи все вище наведене, встановлено, що протокол про військове адміністративне правопорушення складений з помилками, що суперечить діючому законодавству, а також відсутні будь-які належні докази вчинення будь-якого адміністративного правопорушення та належна кваліфікація дій, відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, у разі чого вказаний протокол не може бути доказом по справі.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Відповідно до статті 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Принцип презумпції невинуватості є обов`язковим для будь-яких суб`єктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Порушення цього принципу може відбуватися шляхом прийняття посадовою особою протиправних рішень.

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, оскільки у витязі з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2022 № 79, не міститься необхідної указівки на дії, яки має виконати ОСОБА_1 , що робить його незрозумілими для виконання, крім того останній не мав на меті відмовлятися від виконання отриманого наказу командира.

Керуючись ст.ст. 9, 24, ч.2 ст. 172-10, ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Суддя: