Справа № 164/581/22 Провадження №33/802/460/22 Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В.
Категорія:ст. 122-4. ст. 124 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судового засідання Грицишин О.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Войціховського А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Войціховського А.В. на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 21 червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , працюючого водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору.

Так, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10 травня 2022 року, біля 15 год. 30 хвилин, на вул. Грушевського в смт. Колки Луцького району Волинської області, керуючи автомобілем «МАN TGX 18.480», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «WIELTON», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з дорожнім боковим огородженням, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження.

Окрім цього, він же 10 травня 2022 року біля 15 год. 30 хвилин, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце на вул. Грушевського в смт. Колки Луцького району Волинської області, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 „а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою суду захисник Войціховський А.В. подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасування у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а саме в частинні визнання його підзахисного винним за ст. 122-4 КУпАП.

Захисник, посилаючись на п.1.10 ПДР, яким термін «залишення місця дорожньо-транспортної пригоди» означає дії учасника дорожньо- транспортної пригоди, спрямовані на приховування факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу, вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Стверджує, що ОСОБА_1 було негайно зупинено транспортний засіб після зіткнення з дорожнім боковим огородженням, переконавшись у відсутності потерпілих, чи не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортний засіб може безпечно рухатись, його підзахисний від`їхав до найближчої АЗС (десь 400 м.) з метою не перешкоджати рух даною ділянкою іншим автомобілям. Також звертає увагу суду, що ОСОБА_1 повернувся на місце ДТП з наміром викликати працівників поліції, однак останні вже були присутні на ділянці дороги, де відбулося зіткнення транспортного засобу з дорожнім боковим огородженням.

Посилаючись на положення п.2.11 ПДР, яке, на думку апелянта, фактично дозволяє не виконувати та не дотримуватись обов`язків, зазначених у п.2.10 «а» ПДР, захисник вказує на правомірність вищевказаних дії ОСОБА_1 щодо переміщення транспортного засобу з місця вчинення ДТП.

Внаслідок не проведення працівниками поліції будь-яких заходів щодо встановлення учасника ДТП або розшуку транспортного засобу та відсутності доказів щодо порушення ОСОБА_1 положень п.2.10 «а» ПДР, захисник просить оскаржувану постанову в частинні визнання останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події і складу інкримінованого йому порушення. Змінити розмір накладеного на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до санкції ст. 124 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, суд доходить наступного висновку.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ніким з учасників не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині рішення місцевого суду не перевіряє.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При винесенні постанови даних вимог закону місцевим судом дотримано.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, будучи причетним до неї, є законними, відповідають фактичним обставинам справи та повністю підтверджується зібраними у відповідності з нормами КУпАП доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 075700 від 10.05.2022, яким зафіксовані обставини вчинення порушником інкримінованого йому порушення, схемою місця ДТП, відповідно до якої транспортирний «МАN TGX 18.480», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «WIELTON», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 був відсутній на місці його зіткнення з дорожнім боковим огородженням, поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній визнав причетність до дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця її вчинення, фототаблицям, з яких вбачається значні технічні пошкодження вищевказаного транспортного засобу.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 в провину ставиться порушення п.2.10 «а» ПДР, який передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Даний пункт Правил дорожнього руху встановлює саме обов`язок водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, вчинити певні дії. Тобто водій ОСОБА_1 , розуміючи, що є учасником ДТП, зобов`язаний був діяти, виключно до вимог діючого законодавства та виконувати обов`язки, покладені на нього правилами дорожнього руху.

Матеріалами справи стверджується залишення ОСОБА_3 місця ДТП, переміщення транспортного засобу, який має причетність до пригоди, дані факти останнім безпосередньо вказано у наданих ним поясненнях від 10.05.2022 (ас. 22). Окрім цього, ОСОБА_1 власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 075700 від 10.05.2022 в графі пояснення зазначив: «винен, прошу суворо не карати», також даний протокол підписаний останнім.

Окрім цього, в діях ОСОБА_3 вбачається порушення інших вимог, передбачених п.2.10 «а» ПДР, зокрема, порушник не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції й не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, не огородивши їх та не організувавши об`їзд місця пригоди.

Посилання захисника на п.2.11 ПДР, яким, на думку апелянта, дозволяється водієві транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, не виконувати вимоги п.2.10 «а» ПДР є помилковими.

Пункт 2.11 ПДР передбачає, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Тобто даним пунктом врегулювало питання між учасниками ДТП, у разі відсутності за наслідками події потерпілих та наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного, однак, не позбавляють водія транспортного засобу обов`язку дотримуватись положень передбачених п.2.10 «а» ПДР.

Таким чином, аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.10 «а» ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а викладені захисником в апеляційній скарзі доводи жодним чином не спростовують їх.

Також при накладенні стягнення місцевий суд дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП та врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та всі обставини справи.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а висловлені посилання не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду матеріалів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Войціховського А.В. є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.294, 295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Войціховського А.В. без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 21 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук