Справа № 496/4018/22
Провадження № 3/496/2923/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

на момент скоєння правопорушення працююча у військовій частині НОМЕР_1 на посаді фельдшера медичного пункту військової частини НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що їх слід повернути до в/ч НОМЕР_1 для доопрацювання, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність задане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, 03.08.2022 року штаб - сержант ОСОБА_1 самовільно залишила військову частину та була відсутня на службі без поважних причин протягом 4 (чотирьох) годин. Відомостей про поважність причин відсутності службовим розслідуванням не встановлено. Тим самим, військовослужбовець порушив ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Проте як вбачається з матеріалів справи, а саме акту службового розслідування, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.08.2022 року за №107 про результати службового розслідування з метою встановлення причин та умов відсутності на службі більше трьох годин без поважних причин штаб сержанта ОСОБА_1 , було встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Частина 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає тіж самі дії, але вчиненні в умовах особливого періоду.

Зважаючи на вказані обставини, у вищезазначеному протоколі дії ОСОБА_1 , не вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-11КУпАП.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення (ст. 256) є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд виходить із того, що у разі самостійного визначення кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Верховний Суд України роз`яснив, що правомірним є вмотивоване повернення постановою суду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог ст. 256 КпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14).

За таких обставин суддя приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення слід повернути до в/ч НОМЕР_1 для належного оформлення.

Керуючись ст. ст. 278, 283 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП, повернути до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.Л. Пасечник