Справа № 447/930/22 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/811/1353/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 гривень судового збору.

Відповідно до постанови, 02.05.2022 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 у селі Заклад, Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 0680, результат огляду становить 0,57 проміле. З результатом огляду водій був не згідний. Огляд проводився в медичному закладі, що підтверджується тестом, висновком лікаря. Суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування свої вимог зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності чітко не зазначено, у вчиненні якого конкретного правопорушення, передбаченого п. 2.9 ПДР України, звинувачується ОСОБА_1 . Вважає, що відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення від 02 травня 2022 року серія ДПР18 №186849 даних про суть правопорушення є правовою підставою для закриття провадження у справі, оскільки свідчить про істотне порушення права на захист.

Звертає увагу суду, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, а у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що поліцейським не були озвучені підстави зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , а сама зупинка була незаконною. Вказує, що в Рапорті поліцейського від 02 травня 2022 року, після складення протоколу, підставою зупинки вже зазначено «перевірка документів», проте така причина зупинки відсутня у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Вказує, що поліцейські безпідставно відмовили йому в отриманні правової допомоги адвоката. Звертає увагу, що з відео вбачається, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права.

Захисник стверджує, що встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським має відбуватись виключно в присутності свідків, і той факт, що він проходив огляд на стан сп`яніння на місці без залучення двох свідків, призводить до недійсності такого огляду.

Вважає, що відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейським процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду апеляційної скарги, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, тому суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №186849 від 02.05.2022, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; результатами тесту №4676 від 02.05.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,57%); висновком КНП «Миколаївська міська лікарня» від 02.05.2022 року №25 відповідно до якого, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`янінням з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено 0,57% проміле алкоголю; рапортом працівника поліції, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі; розпискою, наданою ОСОБА_2 , в якій він вказує, що забирає транспортний засіб Рено Трафік, н.з. НОМЕР_1 , і зобов`язується не допускати до керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також про безпідставність зупинки, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Відеозаписами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENAULT TRAFIC», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів. У зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

В подальшому, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після проходження якого заперечив проти результату огляду, у зв`язку з чим був скерований працівниками поліції та проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, за результатами якого встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про суть правопорушення, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №186849 від 02.05.2022 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у такому чітко зазначена фабула правопорушення, вимоги ПДР України, які були порушені ОСОБА_1 , та стаття КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинене.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, про що останній власноручно розписався у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №186849 від 02.05.2022 року.

На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи захисника про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими.

Відсутність у матеріалах справи направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння значення для встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не має.

З огляду на те, що під час огляду ОСОБА_1 здійснювався відеозапис, присутність свідків, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час вказаної дії непотрібна, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.