Справа № 496/1065/22
Провадження № 3/496/987/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

працююча ПП « ОСОБА_2 »,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

23.02.2022 року о 14:00 год. в АДРЕСА_2 /Т ОСОБА_3 здійснювала реалізацію горілки без марки акцизного збору. Своїми діями ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату та час розгляду, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Санкція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, а тому в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Відповідно до ст. 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Диспозиція норми ч.1 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних актів, які передбачають конкретні правила торгівлі тютюновими виробами, в даному випадку визначених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Тому, в протоколі про адміністративне правопорушення слід вказати яким саме нормативним актом, передбачено ліцензування даного виду товару, та які саме правила торгівлі алкогольними виробами було порушено, з посиланням на конкретні норми законодавства, порушення яких передбачає відповідальність за ч.1 ст. 156 КУпАП.

Тобто, для встановлення в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, необхідно з`ясувати, який саме нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, не дотрималася особа.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які конкретно правила щодо торгівлі алкогольними виробами, передбачені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» порушені ОСОБА_4 .

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Крім іншого, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні свідки правопорушення та їх пояснення. Протокол не містить відомостей та до матеріалу не надано документів, які б підтверджували факт здійснення торгівлі, не зазначено за якою ціною проводилась реалізація тютюнових виробів, чи були від продажу отримані будь-які грошові кошти. До матеріалів не надано протокол огляду місця де здійснювалась реалізація товару, але до протоколу було надано фото-таблицю чорно- білого кольору, на якій зображено 3 пластикові пляшки, але не можливо встановити та не розписано в протоколі про адміністративне правопорушення, що за пляшки зображені на фото-таблиці та їх вміст.

З аналізу наявних матеріалів справи, які надійшли до суду неможливо зробити висновок щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_4 .

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, та до висновку про відсутність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП в межах даної справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 156, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 251, 284, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 156 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя М.Л. Пасечник