Справа № 638/5528/22
Провадження № 3/638/2363/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2022 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкін О.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення серія ААД №226516 від 03 вересня 2022 року водій ОСОБА_2 03 вересня 2022 року о 21 год 50 хв у м. Харкові по вул. Клочківській, 117, керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest та у закладі медичному КНП ХОР «ОНД» пройти відмовилась, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, надала пояснення, в яких просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, оскільки під час складання протоколу, ОСОБА_2 було заявлено клопотання про бажання скористатись правовою допомогою, на що працівники поліції відповіли відмовою та продовжили складання зазначеного протоколу з посиланням на комендантську годину, що є порушенням її прав. Тобто працівник поліції порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для визнання дій працівників поліції протиправними, а процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення незаконною. Крім того ОСОБА_2 взагалі не керувала транспортним засобом. З відеозапису вбачається, що співробітники стоять позаду автотранспортного засобу, при цьому автомобіль стоїть біля узбіччя та біля такого авто знаходиться особа, відносно якої в подальшому був складений вказаний Протокол. Будь-яких відомостей на підтвердження того факту, що автомобіль рухався матеріали справи не містять. Відсутні будь-які докази факту керування автомобілем безпосередньо ОСОБА_2 . Окрім того зазначає, що відеозапис, доданий до протоколу на підтвердження факту притягнення до адміністративної відповідальності, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що такий протокол не містить посилань на такий технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що нівелює доказове значення наданих відповідачем відеозаписів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

При надходженні адміністративного протоколу, останній підлягав перевірці на відповідність вимогам статтям 256, 278 КУпАП, оскільки протокол не може бути визнаний належним доказом по справі в розумності ст. 251 КУпАП, так як за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, всупереч вище вказаним вимогам у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №226516 від 03 вересня 2022 року відсутні дані про свідків події, що вказує на відсутність свідків при фіксуванні відмови від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння. У протоколі зазначено, що свідки не залучалися у зв`язку з комендантською годиною.

Водночас відповідно до 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, уповноваженим працівником поліції при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не було дотримано вимоги Порядку, яка передбачає безальтернативний обов`язок поліцейського щодо залучення двох свідків при складанні протоколу за відмову водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Посилання у протоколі на незалучення свідків у зв`язку з комендантською годиною є безпідставними, оскільки подія відбулась о 21:50 хв, тоді як комендантська година розпочалась о 22:00 год.

Окрім того судом враховано, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_2 .

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 знаходилась на вулиці, відповідала на питання поліцейських, факт її знаходження саме за кермом мого автомобіля Suzuki Vitara (д.н.з. НОМЕР_1 ) не підтверджено жодним доказом.

При цьому у рапорті співробітник поліції зазначає, що «авто не було евакуйовано через те, що не заважало учасникам руху, було припарковано без порушень», що також може свідчити про те, що ОСОБА_2 не здійснювала керування автотранспортним засобом, а автомобіль був припаркований.

Суд наголошує, що згідно з положенням ч. 2 ст. 251 КУпАП суд не може самостійно збирати докази, оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 15.03.2019 Верховний Суд у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, окрім недотримання вимог Порядку від 17 грудня 2008 року №1103, уповноваженими працівниками поліції не надано доказів, що підтверджують вину ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом.

Враховуючи викладене суд вважає, що протокол щодо ОСОБА_2 не відповідає вимогам закону, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_2 допустила порушення п.2.5 ПДР України, оскільки доказів того, що вона була водієм транспортного засобу матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями статті 62 Конституції України встановлено, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, в постанові від 08 липня 2020 року Верховний Суд у справі 463/1352/16-а вказав, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення покладено на суб`єкта владних повноважень.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Водночас, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно зі статтею 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

За таких обставин, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, можна прийти до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи, не доводять поза розумним сумнівом те, що вона керувала транспортним засобом та відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

У зв`язку з вище викладеним, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 130, 249, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя О.В. Шишкін