Номер провадження: 33/813/1284/22
Номер справи місцевого суду: 496/4320/22
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Калініченко І. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Калініченка І.С.,

секретаря судового засідання Узун Н.Д.,

адвоката Ксенофонтова Є.С.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ксенофонтова Євгенія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнено судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.

Суд встановив, що 13.09.2022 року о 19 год. 55 хв. ОСОБА_1 на 41 км а/д М-15 керував автомобілем марки «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку в присутності двох свідків проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820» за №0447, відповідно до результатів якого у останнього виявлено вміст 1,15‰ алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник Ксенофонтов Є.С. в апеляційній скарзі вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. В обґрунтування доводів зауважує про те, що копія протоколу, яка вручена ОСОБА_1 , не містить посилання на пункт ПДР, який він порушив, та не містить вказівки статті КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність, що дає підстави вважати, що другий екземпляр протоколу не вручався, що свідчить про невиконання вимог ст..254 КУпАП та порушення права на захист ОСОБА_1 . Крім того на місці зупинки в протоколі не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Апелянт наголошує про те, що пояснення військовослужбовців, які зупинили автомобіль ОСОБА_1 є недопустимими доказами. В порушення п.10 ч.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не було складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже результати огляду є недійсними, а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає положенням ст..254, 256 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Позиції сторін

Захисник Ксенофонтов Є.С. та Трандафілов А.В. апеляційну скаргу підтримали з наведених в ній підстав, просили постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Апеляційний суд виходить з того, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція), передбачено, що ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 і 7 розд. І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 3 розд. І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Вищезазначених правових вимог дотримано як працівниками поліції під час оформлення справи про адміністративне правопорушення, так і судом першої інстанції під час дослідження матеріалів справи та винесення постанови.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи і ці обставини об`єктивно з`ясовані судом першої інстанції.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №322435 від 13.09.2022 року, зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення та в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» власноручно ОСОБА_1 зазначено: «управлял авто Mitsubishi НОМЕР_1 , был остановлен на блок-посту, продул алкотестер Драгер 1,15‰ с нарушением согласен».

Результатом алкотесту приладу «Drager Alcotest 6820» за №0447, встановлено, що у ОСОБА_1 виявлено вміст 1,15‰ алкоголю, що підтверджує те, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується змістом рапорту інспектора ВРПП Одеського РУП-2 ГУНП в Одеській області капітана поліції Слесаренко О.С., згідно якого під час несення служби з 20 години 13.09.2022 року до 08 години 14.09.2022 року в складі екіпажу Балагур-153: к-н ОСОБА_2 та к-н ОСОБА_3 , на службовому автомобілі Рено н/з НОМЕР_2 , їм на планшетний пристрій ІПНП прийшов виклик проте, що на блок-посту в с. Маяки працівники Національної Гвардії зупинили нетверезого водія. Прибувши на місце події, він запропонував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував автомобілем Mitsubishi Pajero н/з НОМЕР_1 , у встановленому законом порядку пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, він дав згоду. Після того, як водій пройшов тест алкотестера Драгер було встановлено 1,15‰. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол ААД №322435 по ст. 130 ч. 1 п.п. 2.9А. Водій з порушенням згоден.

Письмовими поясненням свідка ОСОБА_4 , з якого вбачається, що 13.09.2022 року о 19 год 50 хв. ним був зупинений автомобіль Mitsubishi д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при перевірці документів було виявлено запах алкоголю із ротової порожнини. Після чого він зателефонував на лінію 102 і повідомив про це. Після прибуття екіпажу поліції в його присутності ОСОБА_1 продув алкотестер Драгер. Проба виявилась позитивна та склала 1,15‰. Після чого водій ОСОБА_1 признався, що ввечері 13.09.2022 року о 19 голині вживав спиртне. Від медичної експертизи в його присутності відмовився. З результатом огляду був згоден. Після чого працівник поліції склав на ОСОБА_1 адмінпротокол.

Письмовими поясненням свідка ОСОБА_5 , з якого вбачається, що 13.09.2022 року о 19 год 50 хв. під час несення служби на блок-посту Маяки в якості старшого зміни він став свідком того, як рядовий ОСОБА_5 зупинив автомобіль Mitsubishi д/н НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із ротової порожнини). Після чого рядовий ОСОБА_5 викликав наряд поліції через 102. При прибутті наряду поліції водієві ОСОБА_1 було запропоновано продути алкотестер Драгер, на що він погодився та продув в його присутності. Після продуття алкотестера Драгер проба виявилась позитивна та склала 1,15‰. Після чого працівник поліції склав на нього протокол. Факт вживання алкоголю він не заперечував, від медичної експертизи в його присутності відмовився.

Відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським підтвердив те, що продув алкотестер «Драгер», який показав більше одного проміле алкоголю, перед цим ввечері, годину тому, вживав пиво, після чого керував автомобілем.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у справі про адміністративне правопорушення , апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

За встановленого, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про невиконання вимог ст..254 КУпАП під час оформлення протоколу та його копії та порушення з цих підстав права на захист ОСОБА_1 , оскільки в його присутності складено протокол, зі змістом якого ознайомлено особу, стосовно якої його складено, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП і жодних зауважень та заперечень від ОСОБА_1 з приводу оформлення протоколу та його копії не надходило.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому позбавлені правових підстав вказівки апелянта про те, що в даному документі не зазначено жодної з ознак стану алкогольного сп`яніння, що виявлено у ОСОБА_1 . До того ж протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом у даній справі і наявність ознак алкогольного сп`яніння доведена поясненнями свідків та відеозаписом.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта про недопустимість як доказів пояснень свідків, а саме військовослужбовців, якими було зупинено автомобіль ОСОБА_1 , зацікавленість та упередженість даних осіб в результатах справи про адміністративне правопорушення не доведена жодними доказами. Крім того, сама по собі наявність свідків під час оформлення результатів огляду виявлення стану алкогольного сп`яніння за умови здійснення відео фіксації у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП не є обов`язковою.

За змістом п.10 ч.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Сам по собі Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не є доказом винуватості особи в порушенні вимог п.2.9 а ПДР, у даній справі Акт огляду дійсно не долучений до матеріалів та відсутні відомості про його вручення ОСОБА_1 , проте, у відповідності до п.10 ч.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції результати огляду особи зафіксовані в протоколі до якого долучено роздрукування показників технічного засобу, яким було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, що жодним чином не свідчить про недійсність результатів проведеного огляду.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка.

За вказаного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката Ксенофонтова Є.С. в інтересах ОСОБА_1 та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Ксенофонтова Євгенія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.С.Калініченко