Справа № 462/5783/22
ПОСТАНОВА

іменем України

15 листопада 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого.

за ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 Кодексу про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 03.10.2022 року близько 17 год. 46 хв. у АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме погрожував їй фізичною розправою, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 03.10.2022 року близько 21 год. 00 хв. у м. Львові на вул. Кульпарківській, 178/78, перебуваючи із ознаками алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно, на зауваження працівника поліції не реагував, вчинивши злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи, працівниками поліції йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова. Окрім того, як зазначено у рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та наголошено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі. Відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про дане адміністративне правопорушення не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

За ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП настає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 03.10.2022 року серії ВАВ 134312, заявою ОСОБА_2 від 03.10.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 03.10.2022 року, серії ВАВ 134280, протоколом АЗ № 042112 про адміністративне затримання, рапортом працівника поліції.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Із врахуванням наведеного, враховуючи особу правопорушника, тяжкість вчиненого, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 173-2, 185, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп. в дохід держави.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при примусовому виконанні постанови суду згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя І.Д. Іванюк