ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 Справа №607/11432/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Базана Л.Т., за участю секретаря судового засідання Заєць М.Ю., прокурора Куліковської Л.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кучмія М.Я., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Конопківка Теребовлянського району Тернопільської області, з вищою освітою, одруженого, безробітного, жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за ч.ч. 1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_1 26 листопада 2020 року, перебуваючи у приміщенні Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, що по вул.За Рудкою, 35, у м.Тернополі, виконуючи обов`язки начальника РОВР у Тернопільській області та будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, незаконно не повідомив у встановленому законом випадку та порядку свого керівника, а саме Державне агентство водних ресурсів України, про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням та видачею наказу №102 від 26 листопада 2020 року «Про виплату премії працівникам РОВР у Тернопільській області», а в умовах реального конфлікту інтересів, реалізовуючи свої повноваження щодо матеріального стимулювання працівників РОВР у Тернопільській області, особисто видав та підписав наведений наказ, в тому числі, щодо себе особисто, як виконуючого обов`язки начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, встановивши собі премію за підсумками роботи за жовтень 2020 року в сумі 32 100 грн.

Крім цього, ОСОБА_1 21 грудня 2020 року, перебуваючи у приміщенні Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, що по вул.За Рудкою, 35, у м.Тернополі, виконуючи обов`язки начальника РОВР у Тернопільській області та будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, незаконно не повідомив у встановленому законом випадку та порядку свого керівника, а саме Державне агентство водних ресурсів України, про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням та видачею наказу №116 від 21 грудня 2020 року, а в умовах реального конфлікту інтересів, реалізовуючи свої повноваження щодо матеріального стимулювання працівників РОВР у Тернопільській області, особисто видав та підписав наведений наказ, в тому числі, щодо себе особисто, як виконуючого обов`язки начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, встановивши собі премію за підсумками роботи за листопад 2020 року в сумі 35 950 грн.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що протоколами про адміністративні правопорушення та матеріалами, долученими до них, повністю доведено винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, та будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, всупереч вимог п.2 ч.1 ст.28 вказаного Закону, 26 листопада 2020 року та 21 грудня 2020 року, під час видачі та підписання наказів №102 та № 116 «Про виплату премії працівникам РОВР у Тернопільській області», не повідомив у встановлених Законом випадках та порядку свого безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а також вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів про встановлення собі премії та підписав відповідні накази. Просить ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності, визнавши його винним у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та накласти на останнього адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчинених адміністративних правопорушеннях не визнав та просив суд закрити провадження в адміністративній справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу даних адміністративних правопорушень.

Захисник Кучмій М.Я. підтримав позицію ОСОБА_1 та просив суд закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу даних адміністративних правопорушень на підставі наступного. Так, наказом в.о. начальника РОВР у Тернопільській області №11-ос від 24.01.2020 року ОСОБА_1 прийнято на посаду заступника начальника РОВР у Тернопільській області з 27.01.2020 року. Згідно наказу № 155-ос від 06.11.2020 року ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків начальника РОВР у Тернопільській області з 06.11.2020 року на підставі наказу Державного агентства водних ресурсів України від 05.11.2020 року №277-ос. ОСОБА_1 перебував на посаді заступника начальника та отримував заробітну плату саме як заступник, де тимчасово на нього були покладені обов`язки в.о. начальника, відповідно він не був призначений керівником. В матеріалах справи міститься наказ №155-ос від 06.11.2020 року «Про виконання обов`язків начальника РОВР у Тернопільській області», а відповідно до п.10 Положення про Регіональний офіс водних ресурсів у Тернопільській області, офіс очолює керівник (начальник), який призначається на посаду і звільняється з посади Головою Держводагентства шляхом укладення та розірвання з ним контракту за погодженням з місцевою державною адміністрацією. Натомість у матеріалах справи відсутні підтвердження укладення контракту та погодження місцевої державної адміністрації та винесено лише наказ про виконання обов`язків начальника РОВР у Тернопільській області, а не призначення начальника в установленому порядку. Таким чином, посилання прокурора на те, що ОСОБА_1 мав отримати погодження про його преміювання в Держводагенстві, не відповідає дійсності, оскільки останній отримує премію, саме як заступник, а не керівник на загальних підставах, як усі працівники. Просить суд звернути увагу, що відповідно до Роз`яснення Міністерства соціальної політики України (Лист від 21.07.2011 року №590/13/84-11) виконання службових обов`язків за більш відповідальною посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це пов`язано із розпорядчими функціями, працівником, який працює на тому ж підприємстві, установі, організації, - є тимчасовим замісництвом. При цьому, призначення працівника виконуючим обов`язки по вакантній посаді допускається тільки за посадою, призначення на яку робиться вищим органом управління. Отже, посада заступника керівника, що тимчасово виконує обов`язки керівника даного державного підприємства, не є ідентичною посаді керівника, і як наслідок - тимчасове замісництво (виконання обов`язків) керівника державного підприємства не є тотожнім перебуванню на посаді керівника такого підприємства. Аналізуючи положення КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», можна прийти до переконання, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Таким чином, хоча ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Отже, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів. Як вбачається з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково - правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е; щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність. між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду. Відповідно до п.1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 року №839, тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів; наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою. З матеріалів справи випливає, що жодного одноособового видання наказів про преміювання не було. ОСОБА_1 не проводив розрахунок премії працівників РОВР у Тернопільській області по підсумках роботи за місяць і наказ підписував не одноособово. Крім цього, це не були дискреційні повноваження ОСОБА_1 . Згідно колективного договору та положення про преміювання він мав отримати премію незалежно від того хто підписав наказ. Згідно п.п. 1.1.1 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів «відсутність дискреційних повноважень виключає наявність реального конфлікту інтересів». У свою чергу, уповноваженою особою, яка склала відповідні протоколи, не надано доказів, що ймовірний приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що виливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, а докази зібрані в матеріалах справи лише підтверджують, що було видано наказ про преміювання усіх працівників згідно закону та локальних актів, не більше.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали встановив наступне.

Ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

За ч.2 ст.172-7 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно Положення про Регіональний офіс водних ресурсів у Тернопільській області, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України від 03.04.2019 року 209, яке діє на даний час, останнє є бюджетною неприбутковою організацією, яка належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства та гідротехнічної меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів - Державного агентства водних ресурсів України (надалі Держводагенство).

Так, наказом в.о. начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області №11-ос від 24 січня 220 року ОСОБА_1 прийнято на посаду заступника начальника РОВР у Тернопільській області з 27 січня 2020 року.

Відповідно до наказу Державного агентства водних ресурсів України №277-ос від 05 листопада 2020 року на ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, який з 06 листопада 2020 року приступив до їх виконання на підставі наказу №155-ос від 06 листопада 2020 року, тобто, ОСОБА_1 з вказаного часу перебував на посаді в.о. керівника РОВР у Тернопільській області, а тому, відповідно без виконання вимог законодавства щодо порядку та випадків повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів, не вправі був самостійно вирішувати та підписувати накази щодо преміювання особисто себе.

За ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»: приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі, зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Беручи до уваги диспозиції ст.172-7 КУпАП та п.2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч.1 ст.172-7 КУпАП); - у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч.2 ст.172-7 КУпАП).

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, стверджується також копіями документамів, які містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема: наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Держводагенства України «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » №11-ос від 24 січня 2020 року, наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Державного агентства водних ресурсів України «Про покладення виконання обов`язків начальника РОВР у Тернопільській області на ОСОБА_1 » №155-ос від 06 листопада 2020 року, наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Державного агентства водних ресурсів України «Про виплату премії працівникам РОВР у Тернопільській області» №102 від 26 листопада 2020 року з розрахунком премії працівникам РОВР у Тернопільській області по підсумкам роботи за жовтень 2020 року, наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Державного агентства водних ресурсів України «Про виплату премії працівникам РОВР у Тернопільській області» №116 від 21 грудня 2020 року з розрахунком премії працівникам РОВР у Тернопільській області по підсумкам роботи за листопад 2020 року, наказу Державного агентства водних ресурсів України «Про виконання обов`язків начальника РОВР у Тернопільській області» №233-ос від 13 серпня 2021 року, наказу Державного агентства водних ресурсів України «Про деякі питання оплати праці керівників організацій, що належить до сфери управління Держводагенства» №279 від 26 березня 2020 року, положення про преміювання та інші заохочувальні виплати керівників басейнових управлінь водних ресурсів, регіональних (міжрегіонального) офісів водних ресурсів та управлінь каналів, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів України, затвердженого наказом Держводагенства №279 від 26 березня 2020 року з додатками, повідомлення Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області №736 від 19 липня 2022 року, наказу «Про вжиття заходів щодо недопущення корупційних дій в РОВР у Тернопільській області» №92 від 01 листопада 2021 року із списком працівників РОВР у Тернопільській області, на яких, згідно посадових повноважень, покладені завдання виконувати функції держави і на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції» (ст.3 та п.п. 2,3 ч.1 ст. 28) та підписами про ознайомлення з листом НАЗК від 12.10.2021 №31-02/75202-21, наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Державного агентства водних ресурсів України «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » №10-ос від 25 січня 2022 року, акту Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області №5 від 25 січня 2022 року, наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Державного агентства водних ресурсів України «Про внесення змін до казану РОВР у Тернопільській області від 25.01.2022 №10-ос в частині формулювання дати звільнення» №13-ос від 31 січня 2022 року, характеристику Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Державного агентства водних ресурсів України на ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року, Положення про преміювання та інші заохочувальні виплати працівникам Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області затверджене в.о. начальника РОВР у Тернопільській області О. Озеранцем 18 лютого 2021 року з Додатком 1, посадової інструкції заступника начальника (код КП 1210.1) Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, затвердженої в.о. начальника РОВР у Тернопільській області Г. Стрюк 02 грудня 2021 року, посадової інструкції заступника начальника (код КП 1210.1) Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, затвердженої в.о. начальника РОВР у Тернопільській області О. Озеранцем 09 серпня 2021 року, посадової інструкції заступника начальника (код КП 1210.1) Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, затвердженої начальником РОВР у Тернопільській області А.Я. Качка 28 серпня 2018 року, попередження про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ст. 37 Вимоги до поведінки осіб Закону України «Про запобігання корупції» з підписом ОСОБА_1 від 28 січня 2020 року, попередження про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ст. 368-2 КК України з підписом останнього від 28 січня 2020 року, попередження про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» з підписом останнього від 28 січня 2020 року, попередження про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ст. 368 КК України з підписом останнього від 28 січня 2020 року, попередження про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ст.366-1 КК України з підписом останнього від 28 січня 2020 року, попередження про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» з підписом останнього від 28 січня 2020 року, попередження про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ст.ст. 22, 23, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про запобігання корупції» з підписом останнього від 28 січня 2020 року, попередження про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ст.ст. 48, 29, 34, 35, 36 Закону України «Про запобігання корупції» з підписом останнього від 28 січня 2020 року, повідомлення Державного агентства водних ресурсів України №865 від 11 серпня 2022 року, повідомлення про корупційне правопорушення Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Державного агентство водних ресурсів України №712 від 15 липня 2022 року, наказу Державного агента водних ресурсів України «Про виконання обов`язків начальника РОВР у Тернопільській області №277-ос від 05 листопада 2020 року, Положення про Регіональний офіс водних ресурсів у Тернопільській області (нова редакція) затверджений Наказом Державного агентства водних ресурсів України №209 від 03 квітня 2019 року, Колективного договору між адміністрацією Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області Професійної спілки агропромислового комплексу України на 2021-2022 роки схваленого загальними зборами трудового колективу РОВР у Тернопільській області Протокол №1 від 18 лютого 2021 року з додатками, розрахункових листків за листопад 2020 року, грудень 2020 року ОСОБА_1 , журналу вхідної кореспонденції від 30 жовтня 2020 року по 06 січня 2021 року, журналу вихідної кореспонденції від 30 жовтня 2020 року по 04 січня 2021 року, письмових пояснень ОСОБА_1 від 24 серпня 2022 року.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 , як в.о. начальника РОРВ у Тернопільській області, наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.172-7 КУпАП, тобто, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч.2 ст. 172-7 КУпАП - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності у відповідності до ст.36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладені стягнення суд враховує характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчинених адміністративних правопорушеннях не визнав, однак раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а тому необхідним та достатнім буде застосування до останнього адміністративного стягнення на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу.

Також, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 172-7, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяЛ. Т. Базан