Справа № 274/5460/22
Провадження №3/0274/2733/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції (м. Бердичів) ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичів, яка заміжня, має на утриманні малолітню дитину, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

26.09.2022 в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме не забезпечила необхідних умов життя, які передбачені ст. 150 СК України, ст.ст 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства", що виразилося в антисанітарному стані помешкання, в якому проживає малолітня дитина.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно в квартирі з вечора був немитий посуд, на підлозі були розкидані дитячі іграшки, в дитячому ліжечку розкидані речі. Продукти харчування в дитини наявні в достатній кількості, дитина харчується, в основному, дитячими кашами. Також заперечила те, що вона висловлювалась при дитині нецензурними словами, а лише на підвищених тонах попросила жінку поліцейську не кричати до неї.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України "Про охорону дитинства".

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні 26.09.2022 адміністративного правопорушення підтверджується

-даними рапорту ст. інспектора СЮП ВП Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області лейтенанта поліції Ярандіна Д. від 26.09.2022, зі змісту якого вбачається, що підставою для здійснення виїзду 20.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , стало звернення голови ОСББ ОСОБА_3 з приводу порушення громадського порядку жителями квартири АДРЕСА_1 . Під час відвідування даної квартири були виявлено, що квартирі проживають подружжя ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , а також їх малолітня дитина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. В квартирі брудно, антисанітарія, брудна підлога (залишки їжі, сторонні предмети) по якій ходить дитина, розкидані речі по квартирі, ліжках та спальному місці дитини. З даного приводу ОСОБА_1 було зроблено зауваження та попереджено про можливе притягнення до адміністративної відповідальності. При повторному відвідування 26.09.2022 недоліки виправлені не були, умови проживання для дитини значно погіршилися;

-даними з світлин із зображенням обстановки в квартирі АДРЕСА_1 від 26.09.2022, з яких вбачається антисанітарний стан помешкання, в якому проживає малолітня ОСОБА_2 ( розкидані речі, немитий посуд, залишки їжі, брудна підлога та предмети інтер`єру).

Суд не приймає до уваги та не покладає в основу свого рішення дані, які містяться в копії протоколу прийняття заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.09.2022; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 09.09.2022; копії листа членів правління ОСББ "Озерне"; письмових поясненнях ОСОБА_12 від 26.09.2022; копії листа, адресованого начальнику міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради без дати та вихідного номера, оскільки дані докази стосуються порушення мешканцями квартири АДРЕСА_1 громадського порядку та жодним чином не доводять неналежне невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 .

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП ( подія 26.09.2022), тобто в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, яка має на утриманні малолітню дитину, її майновий стан - не працює, суд вважає, можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Частиною другою ст. 284 КУпАП передбачено, що у разі оголошення особі, що притягається до адміністративної відповідальності усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Поряд з цим, на розгляд до суду також надійшов протокол серії ВАВ № 174586 щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого: 20.09.2022 в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме не забезпечила необхідних умов життя та виховання, які передбачені ст. 150 СК України, ст.ст 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства", що виразилося в тому, що в будинку брудно, на підлозі розкидані дитячі речі, багато немитого посуду, антисанітарія, харчові продукти в обмеженій кількості, мати висловлюється нецензурно в присутності малолітньої дитини.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано ті ж докази, які вже були описані вище та не прийняті до уваги, оскільки вони не підтверджують винуватість особи в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, а стосуються порушення громадського порядку. Таким чином, єдиним доказом в даному випадку міг би бути рапорт ст. інспектора СЮП ВП Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області лейтенанта поліції Ярандіна Д. від 26.09.2022, однак сам по собі рапорт працівника поліції, який не підтверджений жодним іншим об`єктивним доказом, не може слугувати підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленої в статті 62Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю достатніх доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП 20.09.2022, суд вважає необхідним провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 36, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справи №№ 274/5460/22, 274/5461/22 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП. Об`єднаній справі присвоїти номер 274/5460/22.

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні 26.09.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі в цій частині закрити.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП (події за 20.09.2022) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк