КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/1101/22
Провадження № 33/824/2966/2022
Головуючий в суді першої інстанції: Щебуняєва Л.Л.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника Щетніцького Р.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 02 грудня 2021 року о 22 год. 58 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Ніссан» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , на вул. Жилянська, 104/24, в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: сильний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі - водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк пропущено із поважних причин.

ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної посадови, ухваленої без його участі, він отримав 21 вересня 2022 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин.

За доводами апеляційної скарги, ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною.

Вказує на те, що він не відмовлявся він проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та 13 разів намагався пройти огляд на місці зупинки, однак прилад, з незрозумілих причин, не показував результатів.

Вважає, що працівники поліції безпідставно зробили висновок, що відсутність результату на приладі «Драгер» - свідчить про відмову від проходження огляду.

Також ОСОБА_1 зазначає, що не відповідають фактичним обставинам справи висновки суду про те, що він відмовився від проходження огляду у медичному закладі, оскільки йому ніхто не пропонував пройти огляд у лікаря нарколога.

Крім того, апелянт звертає увагу на відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу у медичному закладі.

Наведене у сукупності, як вважає ОСОБА_1 , свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, копію постанови, ухваленої без участі ОСОБА_1 , останній не отримував, з матеріалами справи ознайомився 16 вересня 2022 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Щетніцького Р.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.

Оскаржуючи постанову суду ОСОБА_1 вважає, що працівники поліції безпідставно зробили висновок, що відсутність результату на приладі «Драгер» - свідчить про відмову від проходження огляду.

Із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що працівники поліції неодноразово пояснювали ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак останній ухилявся від належного виконання вказівок працівників поліції та понад 10 разів належним чином не здійснив задув через мундштук у зв`язку з чим не було досягнуто необхідного обсягу повітря.

Отже, як працівники поліції так і суд дійшли висновку, що саме дії ОСОБА_1 призвели до відсутності результатів тесту на приладі «Драгер» та розцінили такі дії, як відмову від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

В той же час, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд мотивував своє рішення тим, що водій у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Із відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово видихає у прилад «Драгер», однак алкотест результат не фіксує, оскільки ОСОБА_1 не до кінця видихає повітря. Після цього працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що щодо нього буде складено протокол за порушення ним п. 2.5 ПДР України.

За наявності підозри перебування водія у стані сп`яніння та неможливості отримання результату огляду на місці, поліцейський був зобов`язаний запропонувати водію пройти огляд у закладі охорони здоров`я. В той же час, на відеозаписі не зафіксовано чи пропонував працівник поліції ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином,в матеріалах справи відсутні докази того, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП та Інструкції.

На зазначені обставини суд не звернув уваги та не перевірив чи було дотримано працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та які б спростовували доводи апеляційної скарги, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи те, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням, наявні в матеріалах справи докази не можуть бути використані для висновку про винуватість ОСОБА_1 , а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуваннюіз закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р. Трясун