Провадження №: 3/752/6510/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 серпня 2022 року о 07:45 години у м. Києві на шосе Столичне, 109, керував автомобілем «Chevrolet Caprice», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про те в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не направив, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мітюрін С.О. у судовому засіданні просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.Вказав на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Долучений до матеріалів справи відеозапис, на якому зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, на думку захисника, є недопустимим доказом, оскільки відеозапис носить фрагментарний характер, здійснений на мобільний телефон, з нього не можливо встановити особу поліцейського, котрий проводив відповідну процесуальну дію. Крім того, послався на нероз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 його прав.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 369265 від 21.08.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, письмові пояснення ОСОБА_1 , котрий зазначив у протоколі, що напередодні святкував перемогу Усика, вночі ліг спати, випивши себе не відчував, акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яком міститься підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду, чек приладу «Drager», відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 0.40 проміле, підписаний ОСОБА_1 без зауважень, а також відеозапис на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Хоча відеозапис не відображає обставин безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проте з нього чітко видно, що події відбувалися під час його зупинки на блокпості, окрім ОСОБА_1 інших осіб, які могли б керувати транспортним засобом не виявлено, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився та не заперечував, що саме він керував транспортним засобом. З огляду на це, розумних сумнівів у тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі, у суду не виникло.

При цьому, факт перебування ОСОБА_1 21 серпня 2022 року о 07:45 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відповідним оглядом, проведеним поліцейськими на місці зупинки, з результатами якого ОСОБА_1 , про свідчать його підписи на документах, а також дані відеозапису процедури огляду.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Положеннями вказаної «Інструкції» прямо не передбачено можливості використання поліцейським власного мобільного телефону як портативного відеореєстратора з метою фіксації події правопорушення.

Разом із тим, згідно зі статтями 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, підстав вважати здійснений на мобільний телефон відеозапис процедури огляду поліцейським ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння недопустимим доказом суд не вбачає.

Вказаний відеозапис хоча й носить фрагментарний характер, проте на ньому зафіксована достатня інформація на підтвердження обставини, що мають значення для справи, яка узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Порушення права ОСОБА_1 на захист суд не вбачає, оскільки під час розгляду справи судом його інтереси захищав професійний адвокат.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф.Токман