Справа № 132/870/22
Провадження № 33/801/681/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ставнійчук С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу розглянувши апеляційну скаргу адвоката Крейдіна Володимира Олександровича, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 20 липня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого слюсарем ТОВ «Агромаш Калина», зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 20 липня 2022 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішено питання про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 496,20 гривень в дохід держави.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 17 квітня 2022 року о 20 год 20 хв в с. Котюжинці по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21011» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення ступеня алкогольного сп`яніння відмовився у визначений законом спосіб в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 20 липня 2022 року, адвокат Крейдін В. О. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було грубо порушено норми процесуального права, докази були оцінені вибірково, також при оцінці доказів застосовано припущення, яке не підтверджується жодними доказами. Вважає, що під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 місцевим судом не дотримано вимог ст. 251, 252, 280 КУпАП. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний встановити, чи була подія адміністративного правопорушення. На думку захисника, суд помилково зробив висновок про керування ОСОБА_2 автомобілем 17.04.2022 о 20:20 год.

Допитаний судом як свідок інспектор СРПП відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що 17.04.2022 до відділення надійшло повідомлення місцевих жителів с. Котюжинці про те, що ними був зупинений автомобіль марки «ВАЗ», який протягом дня їздив по селу і порушував Правила дорожнього руху. Згідно цього ж повідомлення водій перебував у стані алкогольного сп`яніння. По приїзду екіпажу за викликом в с. Котюжинці, поліцейськими з невідомих причин не було відібрано пояснень у жодного свідка з приводу події керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейськими не зафіксовано на бодікамеру прибуття на місце події, де зі слів ОСОБА_3 відбулось адміністративне правопорушення та спілкування з ОСОБА_1 та особами, які викликали поліцію, хоча поліцейські мають можливість фіксувати відповідні події на відеореєстратор.

Зазначає, що ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та зазначив, що 17.04.2022 транспортним засобом не керував. Таким чином, оскільки керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а керування самим ОСОБА_1 транспортним засобом в той період категорично заперечується, цей факт не підтверджується належними доказами, слід виходити з принципу презумпції невинуватості, так як неможливо встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже й складу самого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просять її задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він не згідний з протоколом, оскільки був разом з другом ОСОБА_1 з обіду того дня. Останній ремонтував машину, а він йому допомагав. Машина взагалі не їздила, оскільки вони поставили мотор і безуспішно намагалися її завести. Це викликало обурення сусідів і вони викликали поліцію. Працівники поліції приїхали і запитали ОСОБА_5 чи він пив і їздив на машині. ОСОБА_6 сказав, що не їздив, проте вони йому не повірили. Другий екіпаж відвіз машину, однак він цього не бачив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Крейдіна В. О., які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, пояснення свідка ОСОБА_4 , перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як прописано у ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до змісту ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №322076 від 17.04.2022, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП, яким встановлено, що 17 квітня 2022 року о 20 год 20 хв в с. Котюжинці по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення ступеня алкогольного сп`яніння відмовився у визначений законом спосіб в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Письмовими поясненнями, викладеними на окремих аркушах свідків вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано висловлену у формі, яка не передбачає двозначного трактування, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду. Факт забезпечення працівниками поліції можливості проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я підтверджується направленням на ім`я головного лікаря Калинівської ЦРЛ.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вищевказаний відеозапис було зроблено з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції, який приймав участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. З відеозапису, який був досліджений апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а саме пройти відповідний огляд в установленому порядку.

Таким чином, водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що від не керував транспортним засобом суд розцінюю як спосіб захисту ОСОБА_1 з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки вони з`явилися лише на стадії апеляційного перегляду. Таких відомостей не містить досліджений відеозапис, а також зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 322076 від 17.04.2022. При цьому працівники поліції надавали можливість ОСОБА_1 зазначити свої пояснення, або незгоду з викладеними обставинами в протоколі про адміністративне правопорушення. Проте останній лише зазначив, що пояснення наддасть у суді. Крім того, такі пояснення в суді апеляційної інстанції є суперечливими, зокрема поясненням, що надавала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, суду першої інстанції, згідно яких 17.04.2022 після обіду він своїм автомобілем виїхав з дому і їздив по селу.

Апеляційний суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_4 в ці частині. Пояснення свідка суперечать поясненням самого ОСОБА_1 щодо технічного стану автомобіля. Пояснення світка плутані, він неодноразова їх змінював при уточненні судом фактичних обставин.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

За таких обставин та з урахуванням положень статті 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 20 липня 2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Крейдіна Володимира Олександровича, подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 20 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко