Справа № 306/2099/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/61/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.12.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, непрацююча, визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, та на неї підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 778254 від 09.11.2021 та постанови судді від 09.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 01.11.2021 біля 12 год, на території ДП «Ринок» в м. Свалява, вул. Київська, 10, здійснювала торгівлю алкогольними напоями з рук, а саме: етиловим спиртом об`ємом 1.2 літра, згідно висновку експертного дослідження від 08.11.2021 № ЕД-19/107-21/9465-ФХД. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 778253 від 09.11.2021 та постанови судді від 09.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 01.11.2021 біля 12 год, на території ДП «Ринок» в м. Свалява, вул. Київська,10, здійснила реалізацію алкогольної продукції (етилового спирту) без ліцензії на право провадження даного виду господарської діяльності, чим порушила Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 09.12.2021 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 156 та ч. 1 ст. 164 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що постанова суду є незаконною,

-2-

оскільки постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не з`ясовано чи являється вона суб`єктом господарювання та, що її дії охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. При цьому вказує на те, що протоколи про адміністративне правопорушення, складені як за ч. 3 ст. 156 так і за ч. 1 ст. 164 КУпАП, не містять обставин вказаних правопорушень, зокрема, в них не зазначено час, місце і суть вчинених нею правопорушень, а лише вказані диспозиції статей. Окрім того, протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та додані до нього матеріали, не містять даних про те, що вона є фізичною особою-підприємцем або здійснювала регулярну, постійну та суттєву діяльність з організації продажу алкогольних напоїв, що свідчить про відсутність в її діях цього складу адміністративного правопорушення. Також вважає помилковими висновки суду про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає лише для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб, при цьому матеріали справи не містять доказів того, що вона є фізичною особою підприємцем, тобто суб`єктом господарювання.

Будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася. Остання рухом справи не цікавилася, судову кореспонденцію отримувала, до суду в черговий раз не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

-3-

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції об`єктивно з`ясовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення нею інкримінованих їй адміністративних правопорушень, з чим погоджується апеляційний суд.

Такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, а саме: відомостями з протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 778254 від 09.11.2021 (а. с. 1) та серія ВАБ № 778253 від 09.11.2021 (а. с. 29), складеними з дотриманням вимог, передбачених ст. 254-256 КУпАП і засвідченими підписом уповноваженої особи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновками за наслідками перевірки від 01.11.2021; ілюстративними фототаблицями до протоколів, на яких видно виставлену алкогольну продукцію (а. с. 14-15); письмовим поясненням ОСОБА_1 від 01.11.2021 (а. с. 2-3), з яких слідує, що ОСОБА_1 , у зв`язку з важким матеріальним становищем, через мережу Інтернет придбала спирт, який продавала на ринку «з під прилавку», вину визнала повністю; поясненням очевидця ОСОБА_3 (а. с. 4), з якого вбачається, що 01.11.2021, на ринкув АДРЕСА_2 , придбав пляшку спирту 0,5 л у ОСОБА_1 , після чого його зупинили працівники поліції; висновком експертного дослідження спиртовмісних сумішей № ЕД-19/07/-ФХД від 08.11.2021 (а. с. 6-11), згідно якого, надані на дослідження зразки рідин містять етиловий спирт і являються спиртовмісними рідинами спиртом етиловим; накладною № 1114 від 01.11.2021 (а. с. 18), згідно якої вилучено пакет чорний з 5 скляними та 1 пластмасовою пляшками.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З положень ст. 3 ГК України вбачається, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Як вбачається з протоколу виявлення та вилучення від 09.11.2021, у ОСОБА_1 , з-поміж продовольчих товарів було вилучено 5 скляних та 1 пластикову пляшок з етиловим спиртом загальним об`ємом 1.2 літра, з чого слідує, що її діяльність була направлена виключно на здійснення систематичного продажу алкогольних напоїв, а не на одиничний продаж, і свідчить про те, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність в розумінні ст. 3 ГК України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими

-4-

виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Статтею 17 Закону визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Поміж тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв (в даному випадку спирту етилового) за наявності відповідної ліцензії та державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки вказані докази підтверджують факт порушення ОСОБА_1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та п. 9 ст. 9 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», що виразились у тому, що вона здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, здійснює роздрібну торгівлю алкогольних напоїв без наявної діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями. Вказане утворює склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про неправильність кваліфікації її дій, апеляційний суд вважає безпідставними з огладу на таке.

Частина 1 статті 156 та частина 1 статті 164 КУпАП утворюють різні відокремлені склади адміністративних правопорушень, які фактично посягають на різні правовідносини.

У випадку ч. 1 ст. 156 КУпАП склад правопорушення утворює роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Поміж тим, за ч. 1 ст. 164 КУпАП склад правопорушення утворює провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

-5-

Факт відсутності у ОСОБА_1 ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними та слабоалкогольними напоями на момент проведення перевірки підтверджується вищенаведеними доказами у справі та стороною захисту не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недопустимість доказів, на які посилається суд в постанові, задоволенню не підлягають, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, та не викликають сумнівів в їх достовірності і судом надано їм належну й обґрунтовану правову оцінку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою і дії цієї особи, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, а також враховуючи відсутність будь-яких фактичних відомостей щодо незаконності дій цих осіб під час складення протоколу, а тому дійшов висновку, що дії посадових осіб відповідали вимогам чинного законодавства та підстав ставити під сумнів відомості, які зафіксовані в протоколах, не має.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що в протоколі не коректно та не в повному обсязі викладено суть правопорушення апеляційний суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки, як вбачається з особистих пояснень ОСОБА_1 , остання не заперечувала, що на ринку здійснювала продаж алкогольних напоїв без відповідних дозвільних ліцензій та без реєстрації її приватним підприємцем.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення було складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені у них відомості відповідають фактичним обставинам справи. Істотних недоліків, які б тягли за собою визнання протоколів недопустимими доказами матеріали справи не містять.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки не являється суб`єктом підприємницької діяльності, суд вважає необґрунтованими.

Частиною 3 статті 156 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згорання з рук, лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Із аналізу вказаної норми закону вбачається, що суб`єктами відповідальності за вказаною статтею, можуть бути не тільки особи, які займаються господарською діяльністю, а й фізичні особи, тобто громадяни, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Таким чином, докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

При оцінці зібраних по справі доказів, з урахуванням вище наведеного, апеляційний суд уважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими і такі відхиляються.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя врахував характер й ступінь адміністративних правопорушень, дані про особу винної, обставини справи й, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, призначив

-6-

останній адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП, яке є справедливим і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративних правопорушень, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення .

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 09.12.2021, щодо неї,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: