ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/366/22 Номер провадження 33/814/1274/22Головуючий у 1-й інстанції Кашуба М.І. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 липня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постановою судді Пешков К.В. визнаний винуватим у тому, що він 23.04.2022 о 20.00 год в с. Пристанційне вул. Вокзальна Полтавського району керував транспортним засобом Skoda Favorit д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, так як постанову судді він отримав лише 17.08.2022.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не наведені докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не вказані ознаки алкогольного сп`яніння.

Вважає, що в якості свідків відмови були вказані ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які є зацікавленими особами та вони не є спеціалістами в галузі медицини і не можуть свідчити про ознаки сп`яніння.

Зазначає, що в матеріалах відсутнє підтвердження того, що він керував автомобілем, не надано направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а диск з відеозаписом вважає недопустимим доказом.

Стверджує, що йому не роз`яснено права.

Будучи належним чином повідомленими ОСОБА_1 та його захисник Головко І.І. в судове засідання не з`явилися, та не повідомили про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови необхідно зазначити таке.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції справа розглянута без участі ОСОБА_1 , з постановою ОСОБА_1 ознайомився 15.08.2022, а апеляційну скаргу подає 19.08.2022.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду пропущений з поважних причин, а тому даний строк підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду матеріалу щодо ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .. При цьому ОСОБА_5 зазначав, що ОСОБА_1 разом з ним вживав алкогольні напої, а потім сів у його автомобіль та керував транспортним засобом, після чого в`їхав автомобілем в мішки з піском на блокпосту.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснював, що він керував автомобілем, їхав додому, заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, але від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Оцінивши зазначені докази, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Працівники патрульної поліції, у разі наявності ознак, проводять огляд водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, які дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спільний наказ МОЗ і МВС від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Відповідно до цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, встановивши вказані ознаки, працівники поліції зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд.

На підставі п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сам рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано на відозаписі, оскільки ОСОБА_1 був вимушений зупинися у зв`язку з наїздом на перешкоду, а саме: мішки з піском на блокпосту, що і стало підставою для виклику працівників поліції для фіксації події. Проте факт керування транспортним засобом підтверджується відеозаписом з бодікамери працівника поліції, на якому сам ОСОБА_1 зазначав, що він керував автомобілем та показаннями свідків. Тому доводи ОСОБА_1 про відсутність фіксування керування транспортним засобом є безпідставними. Більше того, у зв`язку з введенням воєнного стану, є обмеження щодо відеофіксації, зокрема блокпосту.

Твердження ОСОБА_1 про те, що свідки є зацікавленими, не доведені. Під час перегляду постанови судді не встановлені будь-які докази зацікавленості свідків. А щодо доводів про те, що свідки не є спеціалістами в галузі медицини та не можуть встановлювати ознаки алкогольного сп`яніння, необхідно зазначити, що такі знання свідкам і не потрібні, оскільки у даному випадку вони засвідчують лише факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім цього, з відеофіксації вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, але від підпису протоколу він відмовився, що підтверджують свідки.

При цьому, ОСОБА_1 , зазначаючи про недопустимість диску з відеофіксацією, не вказує жодної підстави для цього. Під час перегляду постанови судді жодних підстав визнавати вказаний доказ недопустимим судом не встановлено.

Щодо твердження ОСОБА_1 про помилкову назву приладу для проведення огляду та неможливість його використання, необхідно зазначити, що оскільки будь-який огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння жодним приладом, у зв`язку з відмовою від огляду, не проводився, тому вказані обставини в апеляційному суді не перевіряються.

Крім цього, враховуючи, що відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано на відеозапис та в присутності двох свідків, відсутність письмового направлення на такий огляд, не є істотним порушенням, яке б могло бути підставою для скасування постанови.

Тому, висновок судді суду першої інстанції про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним.

З огляду на вказане, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

За таких підстав, апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко