Номер провадження: 33/813/450/22
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Лічмана Василя Леонідовича на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2022 рокунакладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 гривень 20 коп.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, представник ОСОБА_1 Лічман Василь Леонідович подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд скасувати постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2022 року та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначеного на 17.05.2022 року, ОСОБА_1 та його представник адвокат Лічман В.Л. не з`явилися. Будь яких заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направили, хоча були сповіщені належним чином про місце і час розгляду справи, що підтверджується телефонограмою секретаря судового засідання від 04.05.2022 року (а.с. 20).

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, суд розглядає справу у відсутності правопорушника у випадку, коли дана особа належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням наведеного, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності апелянта та його представника.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Так, вищевказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Відповідно до ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами .

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 19 грудня 2020 року до 31 травня 2022 року продовжується дія карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Цією постановою на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, та зазначається їх перелік.

Судовим розглядом справи встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративного правопорушення серія ВАБ №506146 від 20.11.2021 р., відповідно до якого гр. ОСОБА_1 20.11.2021 року о 14-56 год. за адресою: м. Одеса, вул. Одарія, 3, на території радіоринку «Летючий голландець» в приміщенні магазину № НОМЕР_1 , обслуговував клієнтів без засобів індивідуального захисту, а саме маски чи респіратору, чим порушив постанову КМУ №1236 від 08.12.20 п.п. 1 п. 3-5 (а.с. 2);

-письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , відповідно до яких останній зазначив, що 20.11.2021 року о 14год. 56 хв. він перебував на робочому місці за адресою: м.Одеса, вул. Одарія, будинок 3 на радіоринку «Летучий Голандець» в магазині (павільйоні) № НОМЕР_1 , де обслуговував покупців без захисних масок чи респіраторів та наявності COVID сертифікату в червоній зоні карантину на території України. Зазначив, що йому відомо про вищевказані обмеження (а.с. 4).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2022 року та порушенні ним вимог постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 Лічман В.Л. посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні потерпілі і свідки вказаного правопорушення, що на думку апелянта, суперечить викладеним у протоколі відомостям щодо обслуговування ОСОБА_1 клієнтів магазину. Крім того, представник зазначає, що до протоколу не додано жодних доказів заняття ОСОБА_1 підприємницькою або будь якою іншою діяльністю у вказаному протоколі закладі.

Проте, апеляційний суд вважає вказані доводи апелянта необґрунтованими та безпідставними, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, а саме письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 20.11.2021р., доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких останній сам визнав, що 20.11.2021 року о 14год. 56 хв. він перебував на робочому місці за адресою: м.Одеса, вул. Одарія, будинок 3 на радіоринку «Летучий Голандець» в магазині (павільйоні) № НОМЕР_1 , де обслуговував покупців без захисних масок в червоній зоні карантину на території України.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить, натомість значна її частина містить лише посилання на відповідні нормативно правові акти.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Таким чином, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм матеріального та процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів, є безпідставним, адже свідчать про невірне розуміння вимог Закону.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 Лічмана В.Л. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Лічмана Василя Леонідовича залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра