Номер провадження 3/521/8127/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Черевко С.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу вбачається, що 09.08.2022 року о 17 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався на адресу своєї тещі ОСОБА_2 нецензурною лайко, ображаючи, принижуючи її, кидався в бійку, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

По даному факту 09.08.2022 року співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ВАВ №106536 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 сповіщався про дату та час судового розгляду шляхом направлення судової повістки, однак відповідно до Листа начальника ТУ ДСА від 03.06.2022 року слідує наступне, що у зв`язку з військовою агресією та запровадження на території України військового стану, значно зменшилися надходження до спеціального фонду державного бюджету, що призвело до виникнення дефіциту фінансових ресурсів. Наразі в територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Одеській області відсутня маркована продукція для забезпечення потреби загальних місцевих судів Одеської області. Тобто, у зв`язку з відсутністю коштів, судові повістки не направляються адресату. Станом на день розгляду справи, у судді немає відомостей про належне сповіщення гр. ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд адміністративної справи буде відбуватися в Малиновському районному суді м. Одеси.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини викладену в п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, яка полягає в тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно суддею прийнято рішення, про проведення розгляду протоколу без явки особи у відношенні якої складено протокол, за наявними доказами.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як мати(батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя) (п.12 ч. 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до ч.1 ст. 173- 2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Головним доказом вини ОСОБА_1 , суддя виділяє письмові пояснення ОСОБА_1 відповідно до яких він свою провину визнав в повному обсязі.

Окрім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються документами доказами зібраними в порядку ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №106536 від 09.08.2022 року; заявою ОСОБА_2 від 09.08.2022 року та іншими матеріалами.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, за вказане правопорушення передбачено накладення стягнення у вигляді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність /ч. 2 ст. 33 КУпАП/.

Враховуючи особистість ОСОБА_1 , а також обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для останнього буде накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 23, 33, 173-2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: ОСОБА_3 ОСОБА_4