Справа № 367/3163/22
Провадження №3/367/1826/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2022 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Линник В.Я., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 29.08.2022 р., о 02 год 00 хв, перебуваючи за в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Дані обставини підтверджуються протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.08.2022 р., письмовими поясненнями ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про що свідчить довідка про доставку SMS, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи висновок ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі», де суд вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає, що розгляд справи можливо провести без участі ОСОБА_1 , оскільки він був ознайомлений під підпис в протоколі, що справа розглядатиметься в Ірпінському міському суді Київської області, але не цікавився справою.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Однак, суду не надано доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому судом не встановлено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Водночас, дії ОСОБА_1 підпадають під диспозицію ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Оскільки у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Так, згідно з ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Приймаючи до уваги зазначену вище норму кримінального процесуального законодавства, застосовану судом за принципом аналогії закону, та зважаючи на те, що суд проводить розгляд в межах висунутого обвинувачення та не може погіршити становище особи, стосовно якої здійснюється провадження, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, суд визнає його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладає стягнення в межах санкції зазначеної статті.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за що накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн. (Сто сімдесят гривень 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (Чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: В.Я. Линник