ЄУ № 712/9303/22
Провадження №3/712/3075/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Проньки В.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка є пенсіонером, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 635827 від 24.10.2022, відповідно до якого 24.10.2022 приблизно о 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ображала нецензурною лайкою та провокувала бійку відносно онучки ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Захисник Кучер Ю.В. в судовому засіданні просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Надала письмове клопотання про закриття провадження в якому зазначає, що ОСОБА_1 не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та вважає, що підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відсутні. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про наявність заподіяної будь-якої шкоди ОСОБА_2 , письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та які викладені на окремому аркуші до протоколу не додано, відсутні також пояснення свідків даної події. Крім того, кривдником та особою, що вчиняє насильство в сім`ї, є саме ОСОБА_2 , яка постійно провокує конфлікти, висловлює погрози, створює нестерпні умови життя для ОСОБА_1 , яка є її рідною бабусею та зі згоди якої ОСОБА_2 стала співвласником квартири, де на даний час вони проживають. Так, 15.09.2022 ОСОБА_2 нанесла ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді множинних гематом (крововиливів) та саден м`яких тканин тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Відомості про вказаний злочин внесено до ЄРДР за № 0001718 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. На даний час досудове розслідування триває, а тому ОСОБА_2 провокуючи конфлікти та викликаючи працівників поліції з метою складання протоколу стосовно ОСОБА_1 намагається створити умови уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. ОСОБА_1 у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями перебувала на лікуванні з 15.09.2022 по 20.09.2022 у стаціонарі. ОСОБА_1 продовжує лікування під наглядом сімейного лікаря, оскільки, зважаючи на поважний вік, відновити стан здоров`я після отриманих травм так і не вдалося. Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 не могла вчинити відносно ОСОБА_2 домашнє насильство, зокрема психологічне, а зважаючи на свій стан здоров`я та вік фізично не могла спровокувати бійку з онукою. Всі дії ОСОБА_1 скеровані на те щоб захиститися від протиправних дій її онуки, яка намагається вижити свою бабусю зі спільного житла. З рапорту, доданого до протоколу, та протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що викликаючи працівників поліції ОСОБА_2 повідомила не правдиву інформацію, будь-яких доказів вчинення фізичного насильства ОСОБА_1 відносно своєї онуки матеріали справи не містять. Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складена виключно зі слів ОСОБА_2 та жодними доказами не підтверджена. Також матеріали справи не містять інформації про те, хто спровокував конфлікт. Таким чином до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство стосовно своєї онуки ОСОБА_2 .

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, суд виходить з такого.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства відносно своєї онуки ОСОБА_2 .

Однак до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів того, що потерпіла ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_1 (свідоцтво про народження ОСОБА_2 ).

Крім того у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою, провокувала бійку.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення ОСОБА_2 , зі змісту яких не вбачається, що останній була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю, в поясненнях зазначено, що відбувся словесний конфлікт з бабусею в ході якого остання ображала нецензурною лайкою, поводила себе зухвало та провокувала бійку.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Доказів на підтвердження факту скоєння домашнього насильства відносно онуки ОСОБА_2 суду не надано, відомостей, що внаслідок словесного конфлікту у останньої виникло побоювання за свою безпеку, було спричинено емоційну невпевненість, нездатність захистити себе чи завдано шкоди психічному здоров`ю матеріали справи не містять.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності містяться на окремому аркуші.

Однак, в порушення ст. 256 КУпАП до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано письмових пояснення ОСОБА_1 про які вказано у протоколі.

Суд не є тим органом, який збирає докази на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Це обов`язок органу, який складає протокол, і так само як і обов`язок доведення вини під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не повинна доводити свою вину чи невинуватість.

Отже, суду не надано переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин повинен проводитися їх судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини, будь-яких переконливих доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у ст. 7 КПК таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 КонституціїУкраїни.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративногоправопорушення.

Згідно із ч.1 п. 3 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, не доведено порушення ОСОБА_1 ч.1 ч. 173-2 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя: В.В. Пронька