ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Чистої В. В.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

його захисника Вишневського А. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 22.02.2022 близько 11:00 години ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області за адресою: вул. Аграрна, буд. 14, смт. Єланець Вознесенського району Миколаївської області, висловлювався словами брутальної лайки в адресу працівників поліції, на зауваження припинити не реагував, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Із постановою суду апелянт не погоджується, вважає її винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права, з підходом формального розгляду справи, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи.

На думку апелянта, суд першої інстанції не перевірив відповідність протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №055977 від 22 лютого 2022 року вимогам ст. 256 КУпАП в частині викладу у ньому суті адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Просить звернути увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено лише про вживання ним нецензурної лайки на адресу поліцейських і водночас відсутнє словосполучення «дрібне хуліганство», яке містить у собі диспозиція статті 173 КУпАП.

Вказав, що обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є порушення громадського порядку та спокою громадян. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення такої ознаки відображено взагалі не було. Зазначив, що ця ознака вказана у оскаржуваній постанові суду. Однак, суд таким чином самостійно своїм рішенням усунув неточності, що мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає такі дії суду порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Вказав, що уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не вказала у протоколі також даних щодо суб`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме: мети і мотиву вживання нецензурної лайки.

Вважає, що суд не надав протоколу про адміністративне правопорушення оцінки з точки зору допустимості та безпідставно взяв його до уваги як доказ його вини. На думку апелянта, відсутність у протоколі вказівки щодо усіх обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, вже є самостійною і достатньою підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначив, що суд першої інстанції на це уваги не звернув, пославшись на ряд інших доказів, які, на думку апелянта, не вказують на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Вважає, що рапорт працівника поліції, не може слугувати доказом його винуватості, а додані до протоколу пояснення свідків ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 від 22 лютого 2022 року, не містять у собі жодних даних про вживання ним нецензурних висловів на адресу поліцейських. Так само ці дані відсутні й у інших доказах, на які послався суд першої інстанції.

На думку апелянта, самі по собі його письмові пояснення від 22 лютого 2022 року, не можуть бути достатнім доказом щодо вчинення адміністративного правопорушення, з огляду на гарантії, передбачені ст. 63 Конституції України.

Вважає, що жодний доказ не містить даних про те, що за обставин, вказаних у протоколі, ним було порушено громадський порядок та/або спокій громадян і яким саме чином, з якими наслідками це відбулось. Однак, суд вказав цю ознаку у своїй постанові, не маючи жодних об`єктивних даних про її дійсність.

Вважає, що за умови недопустимості самого протоколу про адміністративне правопорушення усі інші докази не в змозі забезпечити доведення його вини.

Також додає, що розгляд справи відбувся за його відсутності, чим був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, дати пояснення, подати докази, заявляти клопотання.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Вишневського А. В. на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону під час розгляду справи суддя не дотримався.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема передбачених ст. 173 КУпАП, є обов`язковою, та у разі її ухилення може бути піддано приводу, що не було дотримано судом.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 286 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується наступними доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №055977/355 від 22.02.2022, складеного дільничним офіцером поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області; даними рапорту ст. інспектора-чергового відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області від 22.02.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 від 22.02.2022; даними рапортів інспектора Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області та інспектора сектору поліцейської діяльності відділення поліції №7 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області від 22.02.2022; даними протоколу АЗ № 004516 про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 260 КУпАП від 22.02.2022 щодо ОСОБА_1 ; даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАВ № 431322 від 22.02.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №088448 від 22.02.2022 складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.02.2022.

Проте, суті зазначених доказів судом першої інстанції не викладено.

Разом з тим, зміст перелічених судом першої інстанції доказів не доводить вини ОСОБА_1 , у вчиненні того адміністративного правопорушення, за яким, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковані його дії, тобто за ст. 173 КУпАП.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №055977 від 22.02.2022, ОСОБА_1 ставиться в провину, що він 22.02.2022 близько 11:00 години, перебуваючи в приміщенні сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області за адресою: вул. Аграрна, буд. 14, с.м.т. Єланець Вознесенського району Миколаївської області, висловлювався словами брутальної лайки в адресу працівників поліції, на зауваження припинити не реагував.

Органом, який складав протокол про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за 173 КУпАП. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у дрібному хуліганстві, тобто нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система відносин, що складається у громадських місцях в процесі спілкування людей, яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства, а також мета порушення громадського порядку та спокою громадян. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого, є головним критерієм будь-якого хуліганства, в тому числі і дрібного хуліганства. При цьому, зміст і спрямованість діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій особи, щодо якої складений протокол, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Згідно із вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми слідує, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення справи про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 висловлювався словами брутальної лайки в адресу працівників поліції, на зауваження припинити не реагував.

Однак, суть адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , залишилася невизначеною.

Обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є порушення громадського порядку та спокою громадян. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення такої ознаки відображено взагалі не було.

Разом з тим, суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_1 , висловлюючись на адресу поліцейських нецензурною лайкою, порушив громадський порядок та спокій громадян, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, обставини вчинення адміністративного правопорушення, які суд визнав доведеними, взагалі не конкретизовані.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення (опису установлених обставин), у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №055977 від 22.02.2022, складеного відносно ОСОБА_1 , викладена не конкретно, що порушує право особи на захист від висунутого обвинувачення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту «a» частини 3 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», особа, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї.

Апеляційний суд констатує, що не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення такого обов`язкового реквізиту, як «суть адміністративного правопорушення», порушує вимоги ст. 256 КУпАП та унеможливлює розгляд такого протоколу по суті.

За наведеного, порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, та не зазначення у протоколі обов`язкового реквізиту суті адміністративного правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За такого, апеляційний суд вважає, що суддя дійшов неправильного висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено з додержання вимог статті 256 КУпАП та прийняв його до розгляду. У такому вигляді протокол не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови, оскільки суддя притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за протоколом, який складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, у зв`язку чим дійшов неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова