ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/186/22Головуючий у 1-й інстанції Цвинтарна Т.М.
Провадження № 33/817/255/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 20 травня 2022 р. у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - Башуцького І. Я. апеляційну скаргу на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської обл. від 05 квітня 2022 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що тимчасово не працює, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 просить строк на апеляційне оскарження постанови поновити, оскільки він був пропущений з поважних причин, постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що в судовому засіданні під час винесення оскаржуваної постанови він не був присутнім, а копію постанови було надіслано на його поштову адресу та отримано його батьком 20.04.2022.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт вважає її незаконною, необґрунтованою, а також такою, що не відповідає матеріалам та обставинам справи.

Зазначає, що в порушення вимог п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння.

Вказує, що він не висловлював своєї згоди із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеним поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. При цьому посилається на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які містяться в матеріалах справи, виписувались працівниками поліції після складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Більш того, з даними документами його не було ознайомлено, працівник поліції не повідомила його, що він ставить підпис у вищенаведеному акті саме на підтвердження згоди із результатами огляду. Вважає, що даний акт є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Наголошує на тому, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є фрагментарним, що суперечить Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026.

Звертає увагу на те, що згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26.05.2021 №12-01/3177, повірка газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 №ARBF-0422 здійснювалась 26.05.2021 та чинна до 26.05.2022. Проте, із чеку-роздруківки газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що повірка газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 №ARBF-0422 здійснювалась 14.12.2021 та чинна до 14.12.2022. Зазначає, що через це виникають сумніви у відповідності газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 №ARBF-0422 вимогам ДСТУ, що, в свою чергу, ставить під сумнів результат тесту на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Башуцького І. Я., який просив поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду скаржнику слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що під час винесення постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, та те, що копію постанови отримав 20 квітня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а апеляційна скарга подана 29 квітня 2022 року, вважаю за можливе поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, слід врахувати наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови 28 січня 2022 року о 17 год. 45 хв. на автодорозі М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» 389 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «AUDI A8», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 6810» №ARВF-0422 (повірка дійсна до 26.05.2022 р.), на табло якого висвітився результат 0,77% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 січня 2022 року поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Пастушенчин Л. Я. щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №128822, згідно якої останній 28 січня 2022 року о 17 год. 45 хв. на М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» 389 км. керував автомобілем «AUDI A8», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожня розмітка 1.1 вузька суцільна лінія, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України, та не пред`явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.а, п. 2.1.б, п. 2.1.ґ ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим та у відповідності до ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" вказаний автомобіль було зупинено.

Дані обставини також підтверджуються рапортом, складеним інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Михайлишин Х. О. від 28 січня 2022 року, відповідно до якого, перебуваючи у складі екіпажу Юпітер 204 спільно із ОСОБА_2 близько 17 год. 45 хв. на автодорозі М-19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече було зупинено транспортний засіб AUDI A8, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за невиконання дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія.

Таким чином вважаю, що транспортний засіб «AUDI A8», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції був зупинений законно, за наявності для цього підстав.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В ході спілкування з працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тобті ті, які зазначені у п. 3 Інструкції.

Твердження апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, не беруться до уваги з огляду на те, що у додатках до протоколу, а саме у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці) вказані.

Також вищенаведені ознаки алкогольного сп`яніння зазначені у рапорті інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Михайлишин Х. О. від 28 січня 2022 року.

При цьому, як вбачається із відеозапису із нагрудних камер поліцейських на 08 хв. 58 сек., працівник поліції вказав, що від ОСОБА_1 чути запах алкоголю та його поведінка не відповідає обстановці, тому відсутність зазначених у протоколі ознак сп`яніння не є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на технічному приладі - газоаналізаторі «Алкотест 6810» №ARВF-0422 (повірка дійсна до 26.05.2022 р.), на табло якого висвітився показник 0.77% (проміле), відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №306257 від 28 січня 2021 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також долучено до матеріалів справи роздруківку з технічного приладу Драгер, за допомогою якого і проходив тест на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення всупереч доводам апелянта відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Так, будь-які зауваження з приводу складеного поліцейськими адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не надавались та в матеріалах справи не містяться.

Відомості, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення, підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера "Драгер", з результатом якого погодився та відмовився їхати в найближчий медичний заклад.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи не є цілісними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно від зупинки транспортного засобу до закінчення складення працівниками поліції протоколу, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і його відмову від проходження такого огляду в найближчому медичному закладі, а тому підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису немає.

Так, як вбачається із відеозапису із нагрудних камер працівників поліції на 11 хв. 51 сек., поліцейський ОСОБА_3 вказала, що крім проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 може проїхати в медичний заклад для проходження такого огляду.

Однак будь-яких вимог щодо незгоди із результатами тестування і проходженням огляду у медичному закладі, який йому пропонували поліцейські, порушник не висував.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, факт згоди ОСОБА_1 із результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу також підтверджується наявним підписом у графі з результатами згоден акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

За таких обставин доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не висловлював своєї згоди із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеним поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не приймаються до уваги та спростовуються вищенаведеними доказами.

Крім цього, з наявного відеозапису із нагрудних камер поліцейських на 15 хв. 00 сек. на запитання працівника поліції ОСОБА_3 : Коли останній раз вживали алкоголь? - ОСОБА_1 відповів, що зранку, що підтверджує той факт, що останній був у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недостовірність результату проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у зв`язку із відмінностями у зазначені повірки у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26.05.2021 №12-01/3177 (повірка здійснювалась 26.05.2021 та чинна до 26.05.2022) та чеку-роздруківки газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 (повірка здійснювалась 14.12.2021 та чинна до 14.12.2022), то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Так, визначення таких термінів, як калібрування, періодична повірка засобів вимірювальної техніки та повірка засобів вимірювальної техніки містяться у п.п. 10, 17, 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі Закон) від 05.06.2014 року:

- калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу;

- періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал);

- повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Даним законом встановлено порядок проведення калібрування та повірок, а також відмінності таких операцій.

Так, статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Крім того, стосовно таких засобів може також проводитися позачергова, експертна та інспекційна повірка.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

В той же час, згідно ст. 27 Закону калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів. Крім цього, вищезазначеними нормами Закону встановлюється обов`язковість проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки на противагу калібруванню.

Відповідно до листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року (який є публічно доступним) на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України використання медичних виробів "Газоаналізатори Alkotest Drager №6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747, зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 року за №1417/29547, «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік (п. 23).

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/3177, чинного до 26 травня 2022 року, газоаналізатор Alcotest 6810, зав. № ARBF - 0422 виробник Drager Safety AG and Co. KGaA, Німеччина, відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

З роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 14 грудня 2021 року, а проходження огляду на стан сп`яніння проводилося 28 січня 2022 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alcotest 6810.

Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 6810» №ARВF-0422 своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, варто врахувати те, що згідно відеозапису подій, що мали місце 28 січня 2022 року перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння та після отримання результату, водій ОСОБА_1 будь-яких вимог про необхідність надання сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки працівникам поліції не висував.

Всі інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції та спростовані під час судового розгляду.

Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин постанова судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба