Справа № 570/3878/22
Номер провадження 3/570/2020/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

27 вересня 2022 року о 22 год. 05 хв. на вул. Рівненська, 1 в смт. Квасилів, Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував належним ОСОБА_2 автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). За вказаних обставин водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відповідно до встановленого порядку. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні, в якому ОСОБА_1 , брав участь, якому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні вказаного правопорушення заперечував. При цьому, наданими суду поясненнями фактично підтвердив вказані обставини вчинення ним правопорушення. Зазначив, що за вказаних обставин він керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , до моменту зупинки його працівниками поліції. Пояснив, що спочатку працівники поліції перевіряли реєстраційні документи на ТЗ, та в подальшому вказали про необхідність пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. На дану вимогу працівників поліції він ( ОСОБА_1 ) відмовися проходити такий огляд в закладі охорони здоров`я. Причиною такої відмови зазначив те, що сумнівався в правильності дій працівників поліції, оскільки патрульне авто було без проблискових маячків.Просив закрити провадження по справі вказуючи про свою невинуватість.

В подальшому ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про місце дату та час судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи не звертався. У даному випадку застосвується практика Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, у рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Тому, за даних обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи проводиться за його відсутності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, підтверджуються відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 119696 від 27.09.2022 р. Крім того, в направленні на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" (а.с. 2) вказано про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони.

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вказаних вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП поліцейський застосував технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення( а.с. 6). Зокрема, відеофайл 0000000__0028 містить інформацію про спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , який на вимогу поліцейського проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, при цьому, підтвердив керування вищевказаним тз.

За порушення інших пунктів ПДР під час керування вказаним автомобілем на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення (а.с. 4)

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановленно невідповідність дій поліцейських вимогам КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735.

У даній справі за змістом згаданого протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вказано про невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто, у даному випадку підлягає встановленню виконання водієм вимоги саме п. 2.5 ПДР - на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

За вказаних обставин поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, визначені вказаною Інструкцією та у відповідності до неї повідомили водія про необхідність проведення відповідного огляду. В порушення вимог п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 не виконав таку вимогу поліцейського. Застосування поліцейськими до водія під час оформлення правопорушення незаконних чи недозволених дій не встановлено.

Встановлені обставини спростовують доводи ОСОБА_1 про неправильність дій працівників поліції.Такі аргументи суд вважає непідтвердженими, необґрунтованими, помилковими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався (а.с. 3).

Враховуючи положення ст.ст. 33, 34 КУпАП, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, враховуючи обставини справи, суд вважає, що слід обрати адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на вказаний строк після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, та здачі/вилучення посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції, згідно ст. 317-1 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/Рівнен. р-н/22030101. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 38012494. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA0017295. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.