Провадження №: 3/752/8626/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.12.2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали, що надійшли з ВБДР УПП в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 188-28 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

виконроб ТОВ «Євро Смарт Пауер» ОСОБА_1 03.11.2022 року о 12.20 годині, який є відповідальною особою за експлуатаційний етап проведення робіт на будівельному майданчику, не виконав вимогу посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції капітана поліції Слюти О.Г., вимога № 987 від 02.11.2022 щодо надання тимчасової схеми ОДР на період виконання робіт з реконструкції АЗС «БРСМ» та припинення робіт, чим порушив п. 1.5 Закону України «ПДР».

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, актом остеження ділянки вулично-шляхової мережі від 03.11.2022 року, схемою до акту обстеження ділянки, вимогою (припис).

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч. 1 КУпАП, тобто порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Комплексний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець надає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження - метод виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративним стягненням, ні з заходом громадського впливу. Стягнення у такому випадку не накладається та будь-яких юридичних наслідків для порушника не наступає. При цьому останній повинен усвідомити протиправність своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.

Усне зауваження може бути зроблене лише за малозначне правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Установлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що дискреційні повноваження суду, що виходять із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин ситуації, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення, вирішуючи справу відповідно до оцінки усіх обставин справи (у тому числі обставин, що пом`якшують відповідальність) й особи порушника, оцінивши наслідки правопорушення і переконавшись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам, державі або суспільству, суд приходить до висновку про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення та можливість звільнення особи, від6носно якої складено протокол від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП, оскільки, адміністративне стягнення не накладається, суд не вирішує питання про стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 188-28, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 188-28 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням, а справу закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення

Суддя : .