Справа № 450/910/22 Провадження № 3/450/1185/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №185148 від 23.03.2022 року, 23 березня 2022 року о 09 год. 00 хв. в с. Лани Львівської області Львівського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21213, н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці та в медичному закладі у лікаря нарколога, висновок від 23.03.2022 року №000512.

Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Кутас А.В. в судове засідання з`явилися, вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні заперечили. Адвокат Кутас А.В. зазначив, що в даному випадку вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена зібраними та долученими до матеріалів справи доказами, оскільки такі є суперечливими та неналежними, а відтак не можуть бути прийняті судом до уваги. Зазначає, що ОСОБА_1 відмовився лише від огляду на стан сп`яніння з допомогою газоаналізатора Alcotest Drager, однак заявляв працівникам поліції, та наполягав в медичному закладі щодо проведення об`єктивного огляду з відбором біологічних взірців. Вказані пояснення підтверджує відеозаписом з боді-камер, на якому ОСОБА_1 неодноразово звертається з проханням до медичних працівників відібрати у нього взірці сечі. Відтак, зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року.

За таких обставин адвокат Кутас А.В. вважає, що висновок від 23.03.2022 року №000512 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не може бути належним та допустимим доказом у даній справі. Просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №185148 від 23.03.2022 року, рапорт працівника поліції від 23.03.022 року, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.03.2022 року, висновок КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 23.03.2022 року №000512 та відео з боді камери працівників поліції, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та Інструкцією, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно п.2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З пояснень ОСОБА_1 , його захисника Кутаса А.В. а також наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських вбачається, що ОСОБА_2 не погодився на проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в зв`язку з чим, враховуючи наведені вище вимоги закону, такий огляд має проводиться в закладі охорони здоров`я.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно положень п.8 Розділу ІІІ вказаної вище Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пункт 10 даної Інструкції передбачає, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Окрім цього, положеннями пунктів 12, 13, 15 та 16 вказаної вище Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається відповідний висновок.

Таким чином, враховуючи наведені вимоги Інструкції, суд вважає, що встановлення стану сп`яніння особи в медичному закладі, яке б відповідало затвердженому порядку, можливе лише шляхом проведення лабораторного дослідження взірців біологічного середовища.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 в медичному закладі, незважаючи на його наполягання на проведенні лабораторних досліджень, медичний працівник намагалася здійснити лише шляхом продування ОСОБА_1 спеціального технічного приладу алкотестер Drager, а у відібранні взірців біологічного середовища та їх дослідженні проведено не було.

На думку суду, передбачене ст. 266 КУпАП та вищевказаною Інструкцією право особи не погоджуватись на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів та його результатами, не зникає в зв`язку із зміною місця використання даного технічного засобу.

Вимогами пункту 9 Інструкції передбачено обов`язок медичних працівників використання в закладах охорони здоров`я вимірювальної техніки та обладнання, дозволених Міністерством охорони здоров`я, лише для проведення лабораторних досліджень, які як вказано вище здійснюються, щодо взірців біологічного середовища.

Таким чином, результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, які свідчать про відмову особи від проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу та складений висновок від 23.03.2022 року № 000512, без проведення лабораторних досліджень взірців біологічного середовища, не можуть братись судом до уваги як доказ у зв`язку з їх невідповідністю вказаним вище вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Також, як вбачається з матеріалів відеофіксації, працівниками поліції порушена процедура оформлення адміністративного правопорушення (безперервність його фіксації), відеофіксація не повна, епізодична. Долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засвідчують лише факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та його поведінку, яка зумовила виклик працівників поліції, однак вказані письмові пояснення від 23.03.2022 року жодним чином не вказують на відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Аналогічні з письмовими поясненнями, надав пояснення допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 . Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в поясненнями свідків не підтверджений.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За вказаних обставин зібрані у справі докази, є недопустимими доказами.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, дане адміністративне провадження підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, щодо якої розглядається справа про притягнення його до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 6, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. А. Кукса