Справа № 587/2168/22
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М.,розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області про притягнення до ад міністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, громадянина України, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Сумським РВ УМВС 05.05.2005 року,
за ч. 1 ст. 173-2 та ст. 173 КУпАП, -
21.12.2022 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 та ст. 173 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Згідно з протоколом ВАВ № 769528, 17.12.2022 року близько 11-00 години за місцем мешкання вчинив сварку з дружиною ОСОБА_2 , під час якої ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим своїми діями завдав дружині психологічного болю.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 769527, 16.12.2022 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку з ОСОБА_3 , ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, в тому числі й в електронному виді, від нього не надходило.
Враховуючи те, що матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП перебувають в провадженні одного судді, призначені на один час та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зобов`язаний, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, об`єднати їх в одне провадження.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що жодним доказом не доведено вину ОСОБА_1 . До протоколів про адміністративне правопорушення додано ксерокопії документів, які зовсім не завірені, в більшості не читабельного виду. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано потерпілих осіб, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу на підтвердження стану алкогольного сп`яніння, а також не надано доказів вини ОСОБА_1 , а саме: пояснень свідків, фото-, відеофіксації, тощо, а тому справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягають закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ст. 173 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних