Справа № 755/3533/22
Провадження №: 3/755/2379/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., за участі за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , адвокатів Зайцева О.В. та Малюги В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що водій ОСОБА_1 04 квітня 2022 року близько 23 год. 10 хв. в районі будинку № 8, розташованого на пр. Тичини у м. Києві, керував транспортним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, що було зафіксовано на нагрудну камеру.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Малюга В.М. зазначили, що із протоколом про адміністративне правопорушення не згодні, провину ОСОБА_1 не визнає. Пояснили, що 04.04.2022 р. ОСОБА_1 дійсно вживав алкогольні напої, оскільки у нього стався конфлікт із дружиною і вона його вигнала з квартири. Він, разом зі своїми речами, пішов до автівки та, оскільки було прохолодно, завів двигун. Однак нікуди не їхав, транспортним засобом не керував. Потім до нього підійшли чоловіки з територіальної оборони, які в подальшому викликали патрульну поліцію. Крім того, наполягали на тому, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначений час, оскільки о 23:30 год. на місці подій вже знаходились працівники поліції, а ОСОБА_1 , відповідно, нікуди в цей час не їхав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 215206 від 04 квітня 2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 04 квітня 2022 року о 23 год. 25 хв. в районі будинку № 8, розташованого на пр. Тичини у м. Києві, керував транспортним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.04.2022 р., в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови (нечітка мова); порушення координації рухів;

- у розписці ОСОБА_1 від 04.04.2022 р., згідно з якою він зобов`язався не керуватитрансопртним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , протягом 24 годин;

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 04.04.2022 р., які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 4);

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 04.04.2022 р., викладеними власноруч, згідно з якими вони були безпосередніми сувідками того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом із номерним знаком НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, та зупинився в районі будинку № 8, розташованого на пр. Тичини у м. Києві, після чого особами був викликаний поліцейський патруль (а.с. 5, 6);

- на відеозаписі з боді-камер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, продемонстрованому в судовому засіданні, де зафіксовано обставини спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , який підтвердив, що напередодні вживав алкогольні напої та дійсно перебуває у стані сп`яніння. При цьому заперечував, що керував транспортним засобом, запевняє, що стояв із ввімкненим двигуном. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння знову підтверджує, що перебуває у стані сп`яніння. При цьому, на повторні пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я в присутності свідків відповідає відмовою.

Вказані докази отримані у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та відповідних Інструкцій. Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому, згідно цього ж протоколу були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Жодних зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції останній в протоколі не виклав.

Суддею вживались заходи щодо виклику свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для допиту в судовому засіданні, однак вказані особи до суду неодноразово не прибули.

В той же час суддя бере до уваги письмові пояснення даних осіб, згідно з яким вони були безпосередніми очевидцями того, як ОСОБА_1 , що перебував у стані сп`яніння, керував транспортним засобом із номерним знаком НОМЕР_1 , оскільки такі пояснення є логічними, послідовними, взаємопов`язаними, написані власноруч зазначеними особами, а підставі сумніватись в неупередженості та об`єктивності цих свідків відсутні.

Враховуючи наведене, до версії подій, викладеної в судовому засіданні стороною захисту, суддя ставиться критично, з огляду на те що вони не узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, згідно дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 не заперечує того факту, що він перебуває у стані сп`яніння.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водночас пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 розумів наслідки відмови від проходження огляду, не мав ані скарг, ані питань щодо дій працівників поліції.

Крім того, суддя враховує, що ОСОБА_1 може надавати неправдиві пояснення з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

В той же час суддя погоджується з позицією сторони захисту щодо помилкового зазначення в протоколі часу правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , оскільки, як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 04.04.2022 р. (а.с. 5,6), вони побачили ОСОБА_1 , який керує транспортним засобом у стані сп`яніння саме о 23 год. 10 хв. 04.04.2022 р., що також узгоджується зі змістом відеозапису з боді-камери працівника поліції, який розпочинається о 23 год. 16 хв.

При цьому, суддя вважає, що ця невідповідність протоколу іншим фактичним даним не є вирішальною при встановленні в діях особи складу правопорушення, що ставиться йому у провину, та на мотиви і обґрунтованість висновків судді не впливає, з огляду на сукупність усіх доказів по справі.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суддя відповідно до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 24, 30, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М.Г. Сазонова