Справа № 173/1568/22
Провадження № 3/173/542/2022
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Верхньодніпровську матеріал, який надійшов від ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП НОМЕР_1 ;

місце проживання: АДРЕСА_1 ;

місце роботи: не працює,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України

встановив:

13.09.2022 року о 19 годині 40 хвилин на м. Верхівцеве по вул. Вокзальній, водій керував т/з марки «Дельта» без д/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження мед.огляду на стан сп`яніння в мед.закладі та продуття газоаналізатора «Драгер», відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від останнього до суду не надійшло.

Відповідно до положень ст.268 КпАП України, інкриміноване гр. ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що вжив всіх можливих засобів для того, щоб в належний спосіб сповістити останнього про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення про виклик на судове засідання по справі (а.с.13).

Згідно ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 055506 від 13.09.2022 р., який складений у відповідності до вимог ст. 256 КпАП України, про те, що 13.09.2022 року о 19 годині 40 хвилин на м. Верхівцеве по вул. Вокзальній, водій керував т/з марки «Дельта» без д/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження мед.огляду на стан сп`яніння в мед.закладі та продуття газоаналізатора «Драгер», відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого встановлено, що гр. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810» у присутності свідків гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що на акті проставлений його власноручний підпис (а.с.2);

- рапортом працівника поліції, згідно якого встановлено, що під час несення служби в добовому наряді 13.09.2022 року ним було зупинено водія гр. ОСОБА_1 , який керував мопедом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 відмовився, на що було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України (а.с.3);

- письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 , згідно якого встановлено, що 13.09.2022 року близько 13 години 00 хвилин останній вживав алкогольні напої, а саме «самогон». Після чого, близько 19 години 30 хвилин сів за кермо мопеда та поїхав до магазину. Був зупинений працівниками поліції. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проходження такого огляду у медичному закладі гр. ОСОБА_1 відмовився (а.с.4);

- письмовими поясненнями свідків гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що 13.09.2022 року близько 20 години 00 хвилин водій ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та за допомогою приладу "Драгер" (а.с.5,6).

Винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, також доведена дослідженим у судовому засіданні відеозаписом фіксації обставин даної події, згідно якого встановлено, що гр. ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом та вживання алкоголю, а також на пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, відмовився.

Надані докази узгоджуються в цілому, не викликають сумніву та вказують на винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Згідно зі ст. 23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, згідно статті 34 КпАП України, що пом`якшують відповідальність гр. ОСОБА_1 судом не встановлені.

Обставини, згідно статті 35 КпАП України, що обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення гр. ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, котре стосуються безпеки дорожнього руху та полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, особу правопорушника, ступінь його вини (вину визнав), майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, оцінивши все в сукупності, суд прийшов до висновку, що відносно гр. ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.130 КпАП України.

Крім того, санкцією ст.130 КпАП України, передбачено позбавлення права керування транспортними засобами, при наявності такого права у правопорушника. Згідно доданого до протоколу інформаційного листа гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія немає (а.с.8). Таким чином, в даному випадку стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не застосовується.

Відповідно до ст.40-1 та зміни до ст.283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зміни до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється в дохід держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що гр. ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.40-1 КпАП України

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На підставі ч. 1ст. 307 КпАП України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КпАП України, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя С.М. Бурхан