Справа № 216/3271/22
номер провадження 3/216/1988/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді Чирського Г.М.,

за участі секретаря судового засідання Корнєвої Ю.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Пасічного І.О.,

розглянувши в залі суду № 2 м. Кривий Ріг матеріали, які надійшли з ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого менеджером в ТОВ «Скіф Інвест», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу ААД №232596, 07.08.2022 р. о 07:55 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг на перехресті вул. Туполєва та вул. Джанкойська, не урахував зміну дорожньої обстановки, виконуючи маневр обгону, не переконався у безпечності своїх дій, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 . під керуванням ОСОБА_2 , який на вказаному перехресті виконував маневр лівого повороту з увімкненим показником повороту. В результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. п. 1.5, 2.3б, 10.1, 14.2б, 14.6а ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав, з протоколом не погодився та зазначив, що ПДР України не порушував, адже того дня рухався по вул. Туполєва, де є односторонній рух, на якому дорожній знак «Перехресті» був відсутній. Побачивши спереду автомобіль Форд перестроївся у ліву крайню смугу і під час випередження автомобіля Форд останній змінив траєкторію руху, не увімкнувши поворот, внаслідок чого водій ОСОБА_2 скоїв зіткнення.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав письмову заяв про розгляд справи у свою відсутність, підтримавши свої письмові пояснення, надані працівникам поліції, долучені до справи.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому Правилами дорожнього руху України передбачено:

- п. п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.п. 2.3 б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.п. 14.2б перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч;

- п.п. 14.6а обгін заборонено на перехресті.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення. Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 124 КУпАП.

Так, згідно п. 1.10. ПДР перехрестям являється місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Із схеми ДТП з фото-таблицею вбачається, що учасники ДТП здійснювали рух на ділянці дороги з одностороннім напрямом руху, як розділена на дві смуги. При цьому, вул. Джанкойська, куди здійснював поворот водій ОСОБА_2 згідно його письмових пояснень, за своєю суттю являється дорогою, де проїжджає автотранспорт, тому, місце зіткнення ТЗ фактично є на перехресті у відповідності до п. 1.10. ПДР.

Разом з тим, відповідно до ПДР, Обгін являє собою випередження транспортного засобу ( або кількох) з виїздом на зустрічну смугу і подальшим обов`язковим поверненням на вихідну смугу (або сторону проїзної частини). Випередження це рух з перевищенням швидкості щодо попутного транспорту. Цей маневр виконується в межах своєї смуги. (п. 1.10.).

Зважаючи на рух транспортних засобів по односторонній смузі руху на данній ділянці проїзної частини, в даному випадку, дії водія ОСОБА_1 відповідали вимогам ПДР щодо випередження, тому, підстав вважати його дії як порушення вимог п. п. 14.6а ПДР, не має.

При цьому, в даній обстановці дії водія ОСОБА_2 повинні були відповідати вимогам п. 10.4. ПДР, а саме: перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. А згідно Схеми ДТП та особистих письмових пояснень, водій ОСОБА_2 здійснював поворот ліворуч, знаходячись у крайній правій смузі проїзної частини.

Щодо порушень інших вимог, суд звертає на увагу на той факт, що згідно пояснень свідка ОСОБА_3 , допитаної під час судового розгляду, остання знаходилася на пасажирському місці під час прямування автомобіля Volkswagen Jetta, за кермом якого перебував її чоловік ОСОБА_1 . Під час випередження автомобіля Форд, який рухався попереду, водій останнього став повертати вліво, не увімкнувши лівий поворотник, при цьому, її чоловік поворот увімкнув, про що вона бачила та дає свідчення з достовірністю.

Слід зазначити, що під час судового розгляду за клопотанням захисника, підтримане ОСОБА_1 , у судове засідання викликалася свідок ОСОБА_4 , яка на виклик суду не з`явилася. При цьому, відповідно до КУпАП суд позбавлений можливості здійснити примусовий привід вказаної особи як свідка для допиту у судовому засіданні, тому розглядає справу в межах представлених доказів, не беручи до ваги письмові пояснення ОСОБА_4 , які є неконкретними та протирічливими за своєю суттю.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема, стосовно обставин вчинення ОСОБА_1 діяння, що ставиться йому у провину.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КпАП України, суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 251, 266, 247, 279, 283-285 КУпАП суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г. М. Чирський