Дата документу Справа № 317/3557/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/3557/21 Головуючий в 1 інст. Мінгазов Р.В.
Провадження №33/807/115/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Бєлки А.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Власової І.Ю. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 18.10.2021 о 11-06 год., водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 21083 д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах спиртного з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Alcotest-6810 Drager» відмовилася під відеозапис, чим порушила вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Власова І.Ю. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_1 участі в суді першої інстанції не приймала, судову повістку отримала після розгляду справи, чим була позбавлена можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Сторона захисту вказує, що в протоколі не зазначено відомості про технічний засіб на який велась відеозйомка, що є підставою вважати долучені до справи відеозаписи неналежними доказами. Звертає увагу, що у справі наявні два відеофайли, які датовані 19.10.2021 року натомість протокол відносно ОСОБА_1 складено 18.10.2021 року. Зазначає, що у першому відеозаписі відсутній звук, а другий відеозапис, на думку адвоката, відзнятий на мобільний телефон працівника поліції, при цьому відеозапис на якому ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, неможливо встановити, коли він був знятий. Отже, співробітниками поліції не дотримано вимог інструкцій, тому судом помилково взято до уваги, як доказ дані відеозаписи. Крім того зазначає про наявну різницю у протоколі і постанові щодо місця вчинення правопорушення. Також, при складанні зазначеного протоколу співробітниками поліції не дотримались вимоги закону у повній мірі, оскільки не залучено свідків при відмові водія від проходження огляду у медичному закладі Просить постанову суду скасувати провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Бєлки А.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 277-2, ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , апеляційна інстанція виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про наявність справи, оскільки остання знала про складання відносно неї протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта щодо порушення судом вимог ст. 277-2, ст. 268 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, призначеної на 20 грудня 2021 року.

Апеляційним судом права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови суду, виклику її та адвоката до суду апеляційної інстанції і останні скористалися таким правом.

З цього приводу слід зауважити, що визначені ст. 294 КУпАП повноваження суду апеляційної інстанції не передбачають призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 317277 від 18.10.2021 року та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗ НПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

У Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, зокрема огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводться у присутності двох свідків.

При цьому, за положеннями ч. 3 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відбувається на місці зупинки водія і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд може бути проведений у закладі охорони здоров`я.

Із аналізу наведених норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Слід зауважити на вимогах п. 2.5 ПДР України, згідно яких на водія покладається обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану, зокрема алкогольного сп`яніння.

Перевіряючи доводи апелянта, що відеозаписи події слід визнати неналежними доказами апеляційний суд виходить із наступного.

Так, дійсно відеозапис за № 2021-10-19-09-54-06, який знятий на відео реєстратор та на якому зафіксовано, що працівники поліції їдуть за транспортним засобом ВАЗ 21083 д/н НОМЕР_1 до обставин, наведених у протоколі не відноситься, оскільки знятий в другій місцевості та за інших обставин, а тому апеляційний суд визнає його недопустимим доказом і не приймає до уваги.

Що стосується іншого відеозапису, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_2 із працівниками поліції, то суд вважає його інформативним відносно обставин, які розглядаються у даному провадженні.

Так, відеозаписом зафіксовано, що водій ОСОБА_1 називає свої особисті дані працівникові поліції, на запитання про вживання алкогольних напоїв відповідає, що вживала учора трішки алкоголю, вказує, що їхала з лікарні. Далі, на пропозицію працівника поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спец приладу Драгер або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовляється. Після чого, водію повідомляють, що відносно неї буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечувала самого факту керування та спілкування з працівниками поліції, а посилання ОСОБА_1 про те, що на час, коли під`їхали працівники патрульної поліції, автомобіль вже був припаркований не спростовує факту керування транспортним засобом.

Оглянуте відео наочно демонструє не лише підтвердження керування автівкою, оскільки водій зазначала, що їхала із лікарні, вказує на наявність у працівників патрульної поліції обґрунтованих підстав задля пропозиції пройти водію медичний огляд (водій повідомляла про вживанні напередодні алкогольних напоїв), а і засвідчує факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 заперечувала пропозицію працівників поліції пройти відповідний огляд на місці, що спростовується відео матеріалом, на якому чітко зафіксовано не лише пропозиція пройти огляді на місці, а і після відмови водія, останній запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що також отримана відмова, далі ОСОБА_1 роз`яснені наслідки у вигляді складання протоколу за порушення водієм вимог п. 2.5 ПДР.

Отже, дії працівників патрульної поліції узгоджується із положеннями ст. 266 КУпАП.

Посилання, що відеозапис не належний доказ у справі через відсутність відомостей про технічний засіб та іншу дату складання слід відхилити, оскільки даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

При цьому, наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, за що настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження щодо відсутності свідків при відмові від огляду не є підставою для визнання процедури проведеного огляду таким, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП у зв`язку з наступним.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів.

Отже, на переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП. а тому доводи про порушення патрульними Інструкції безпідставні.

На переконання апеляційного суду сукупність досліджених доказів усуває будь-які сумніви стосовно доведеності винуватості ОСОБА_1 у інкримінованих адміністративних правопорушеннях.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним, а тому посилання апелянта щодо порушення ст. 33 КУпАП безпідставні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Власової І.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник