ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 Справа №607/14654/22 Провадження №3/607/7168/2022 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чорникінці, Чортківського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей,

за ч.2 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії №120362 від 19.10.2022, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 19.10.2022 о 16-ій годині, за адресою: м.Тернопіль, вул.Тарнавського, неподалік буд.№34, здійснював торгівлю з рук в невстановленому місці шкарпетками за кошти 30 грн. за 1 пару, чим, на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.160 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП визнав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд також враховує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладено на суд. Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Як видно, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП, долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №120362 від 19.10.2022 із доданою до нього фототаблицею; рапорт ДОП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Токара О. від 19.10.2022; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.10.2022; копію постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.08.2022; квитанцію №34 від 20.10.2022 про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Втім, на переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП, оскільки не містять належних та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 19.10.2022 о 16-ій годині, за адресою: м.Тернопіль, вул.Тарнавського, поблизу буд.№34, здійснював торгівлю з рук в невстановленому місці промисловими товарами.

Так, долучений до матеріалів справи рапорт ДОП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Токара О. від 19.10.2022 не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке ставиться йому у провину, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, оскільки не є належним доказом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності та відноситься до внутрішніх службових документів.

Долучені до протоколу письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.10.2022, які були понятими під час процедури вилучення шкарпеток, не містять відомостей про обставини, що підлягають установленню по даній справі, зокрема, дату, час та місце інкримінованого ОСОБА_1 діяння.

Поряд з цим суд враховує відсутність у матеріалах справи пояснень осіб, які б підтверджували факт торгівлі ОСОБА_1 19.10.2022 о 16-ій год. на вул.Тарнавського у м.Тернопіль, шкарпетками.

Долучена до протоколу фототаблиця також не є достатнім підтвердженням вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП, оскільки не містить зафіксованого факту реалізації останнім товару.

Як видно, будь-яких інших належних та допустимих доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст.251 КУпАП, у матеріалах справи немає.

За наведеного, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.160 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Враховуючи викладене та те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про відсутність в матеріалах справи належних та достатніх доказів, які б доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП.

Поряд з тим, висловлене в судовому засіданні ОСОБА_1 визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, не може бути достатнім доказом вчинення такого правопорушення.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Зважаючи, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 були вилучені 264 пари шкарпеток на загальну суму 7920 грн., а згідно вимог ст.283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, враховуючи відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вилучені згідно квитанції №34 від 20.10.2022 - 264 пари шкарпеток, слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.160 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 , згідно квитанції №34 від 20.10.2022 264 (двісті шістдесят чотири) пари шкарпеток, які поміщено в поліетиленовий пакет прозорого кольору з підписами понятих та печаткою, після набрання постановою законної сили - повернути ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

CуддяІ. М. Царук