Провадження № 3/761/6642/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Чайка О.С. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді менеджера ЗЕД у ТОВ «Інженер Сервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП

у с т а н о в и в

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2022 року серії ААД №376004: «01 серпня 2022 року о 19 годині 15 хвилин у м Київ на вул Бульварно - Кудрявська 27, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Audi» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря - нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.»

Згідно висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 05 серпня 2022 року - гр. ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (канабіоїди, марихуана) сп`яніння.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 - Самофалова О.Ю., заперечувала з приводу обставин викладених в протоколі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено 01 серпня 2022 року, а висновок, щодо результатів медичного огляду складено лише 05 серпня 2022 року, відтак висновок працівників патрульної поліції був передчасним та жодним чином не грунтувався на належних та допустимих доказах. Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням процесуальних норм. Крім того інспектором патрульної поліції хоча і було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, проте не надано можливості скористатися правовою допомогою. Просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 підтримав доводи захисника та пояснив, що працівниками поліції його було зупинено у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, про що складено відповідний протокол, при цьому запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився. Вказав, що направлення чи інших документів працівники поліції не заповнювали, а в лікарні одразу склали протокол про адміністративне правопорушення без отримання результатів огляду та висновку лікаря.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2022 року серії ААД №376004, висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 05 серпня 2022 року складений на підставі акту медичного огляду №004027 від 01 серпня 2022 року, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом з нагрудної камери 474050, приходжу до такого висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єкт правопорушення - спеціальний, зокрема водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами - чч. 1- 4 цієї статті.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Так, працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в порушення вимог п. 2.9а керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря - нарколога.

Разом з тим, протокол не містить обов`язкового складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема не зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, так і не зазначено результати огляду ОСОБА_1 лікарем наркологом на стан сп`яніння, зокрема чи виявлено заборонені речовини, щоб стверджувати про перебування водія у стані сп`яніння.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 15 та 16 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно пункту 17 розділу ІІІ Інструкції №1452/735, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Як вбачається з висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 05 серпня 2022 року заповненому на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004027 складеному о 20 год 15 хв 01 серпня 2022 року - гр. ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (канабіоїди, марихуана) сп`яніння.

Однак при дослідженні відеозапису з нагрудної камери 474050, судом установлено, що гр. ОСОБА_1 доставлено до лікаря нарколога 01 серпня 2022 року о 20 год 16 хв, а огляд закінчено о 21 год 40 хв 01 серпня 2022 року. Відомості про оголошення чи вручення результатів огляду до надання протоколу про адміністративне правопорушення на підпис ОСОБА_1 на відеозаписі відсутні.

Суд звертає увагу, що положеннями пункту 20 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 22 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже працівниками поліції не було дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 та положень ст. 256 КУпАП.

Відтак, вищевказані обставини зумовлюють визнання протоколу про адміністративне правопорушення та похідних від нього доказів недопустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормами національного та міжнародного законодавства суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися виключно від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично самим судом.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України»(«Kobets v. Ukraine») (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами статті 62 Конституції України і статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, вважаю, що суд позбавлений можливості дійти висновку про наявність вини у діях ОСОБА_1 в скоєнні вказаного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 252, 278, 280, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу даного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя О.С. Чайка