Провадження № 33/824/634/2022 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Харченка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Харченка С.В. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 31 жовтня 2021 року, близько 10 години 30 хвилин, керуючи в м. Київ по вул. Зодчих, 13-а автомобілем «ХЮНДАЙ» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота тощо) на вимогу працівника поліції відмовився в установленому порядку пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі захисника Харченко С.В. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, захисником указано на неправомірність вимог працівників поліції щодо висловлення вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння водію ОСОБА_1 , оскільки останні, діючи всупереч вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не повідомили водія про причину зупинки транспортного засобу. Поряд з цим, захисником зважено на ту обставину, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а обвинувачення сформульоване у протоколі про адміністративне правопорушення є нечітким та незрозумілим. Зауважено стороною захисту також і про численні порушення, допущенні працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне порушення. Зокрема, захисник звернув увагу, що працівниками поліції не визначено точний час вчинення адміністративного правопорушення, не роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, не відсторонено від керування транспортним засобом, пояснення свідків складені на бланках одним почерком, а відеозапис долучений до матеріалів провадження взагалі не містить свідків. Зауважено захисником також і про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить скорочення, а сам він складений нерозбірливим почерком, що указує на невідповідність його вимогам закону. Поряд з цим, апелянт зазначив, що наявне в матеріалах провадження направлення на огляд у лікаря нарколога не було надано для ознайомлення ОСОБА_1 , що стверджується відсутність у ньому підпису, та указує про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 самостійно, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, пройшов огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння в Київській міській наркологічній лікарні «Соціотерапія», згідно висновку якого ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено не було. За наведених обставин, просив скасувати постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Харченка С.В., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя.

Відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд вважає, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в частині не перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що стверджується висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 04.11.2021р. суд до уваги не приймає, оскільки як зазначено вище, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За змістом ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є діями, які самі по собі утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Аналіз цієї норми закону дає підстави стверджувати, що для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не має правового значення та обставина, перебувала чи не перебувала ця особа у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що інспектором патрульної поліції Колодочка І.В. не було відсторонено від керування транспортним засобом, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить скорочення та складений нерозбірливим почерком, що указує на невідповідність його вимогам закону, є безпідставними, оскільки зміст протоколу є зрозумілим, а вчинені у протоколі скорочення в частині неповного зазначення словосполучень «транспортний засіб» та «державний номер», не змінюють його суті, не є істотними і не можуть вказувати на неможливість прийняття протоколу у якості підстави для провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення викладена в протоколі незрозуміло, тобто не зрозуміло, в чому саме він обвинувачується, є безпідставними, оскільки, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №328750 від 31.10.2021р. щодо ОСОБА_1 , в ньому викладені ознаки, які дали підстави працівникам поліції вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та в ньому викладені дії ОСОБА_1 , які свідчать про його відмову від проведення огляду.

Посилання захисника на ту обставину, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд не підписане ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній не направлявся працівниками поліції на огляд, не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було вчинено останнім у присутності свідків, зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери та шляхом відбирання пояснень у свідків, поліцейські взагалі позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Як вбачається з матеріалів справи, при складанні протоколу були присутні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Так, в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 підтвердив той факт, що він був запрошений працівниками поліції в якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Також вказав, що в якості свідка була присутня ще одна особа.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка С.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька