Справа №: 716/1781/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 cуддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, що надійшов від відділення поліції №3 (м.Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , не працюючого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 та ст. 183 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №181585 від 20.11.2022, о 20:30 год, ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей ОСОБА_2 , 2020 р.н., та ОСОБА_3 , 2022 р.н., а саме перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим не забезпечив належний моральний та духовний розвиток дітей, тим самим вчинив адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що він займається вихованням дітей та дбає про їх духовний та моральний розвиток, однак 20.11.2022 у нього на побутовому грунті виник конфлікт із тещею, в ході якого він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив суперечку з останньою. На жаль, поскільки суперечка відбувалася по місцю проживання, малолітні діти стали свідками конфлікту, однак він не мав наміру завдавати шкоди психологічному й моральному їх розвитку. Виклик поліції був здійснений саме через конфлікт із тещею ОСОБА_4 .

Дослідивши протокол про адмінправопорушення та матеріали додані до нього, приходжу до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

При цьому, доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення.

Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , притягається до адмінвідповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за те, що перебуваючи у стані алкогольного сп`ягніння, не забезпечив належний моральний та виховний розвиток дітей.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездію, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Обставини, викладені в протоколі про адмінправопорушення, не підтверджені жодними доказами.

Відомостей про ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, матеріали адміністративної справи не містять.

Долучені до протоколу про адмінправопорушення пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обставин справи не підтверджують; від медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Водночас, в матеріалах справи відсутні копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 , 2020 р.н., та ОСОБА_3 , 2022 р.н., на підтвердження батьківства ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст.252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що жодних належних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не надано, приходжу до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст.40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 279, 280, 283-284, 326 КпАП України, суддя -

П О С ТА Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Стрілець Я.С.