Справа № 570/812/22
Номер провадження 3/570/667/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Остапчук Л.В., розглянувши в залі суду в місті Рівне матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24 лютого 1997 року Франківським РВ УМВС України у Львівській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , права, передбачені ст.268 КУпАП, і ст.63 Конституції України, роз`яснені,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2022 року серії БД № 205837, 24 лютого 2022 року о 19 год. 10 хв. на 336 км автомобільної дороги М-06 "Київ - Чоп", що в Рівненському районі в напрямку м.Здолбунів, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, зокрема автомобілем марки "Renault Kango", державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alkotest № 6810" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав і просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки в той день він не керував автомобілем, а за кермом був товариш, який розвертаючись на дорозі, потрапив на розрите узбіччя і автомобіль загруз. Він допомагав витягати автомобіль і був весь у болоті. В той час як біля них зупинилися працівники поліції, товариша не було, бо він пішов по трактор. Не з`ясовуючи обставин справи, не врахувавши те, що він не керував транспортним засобом, а виходячи з того, що це був його автомобіль, відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Раніше він адміністративних правопорушень за даною статтею не вчиняв, однак відносно нього склали протокол за ч.2 ст.130 КУпАП як за вчинення правопорушення повторно протягом року. Зважаючи на це, просить провадження закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що достатніх доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суду не надано і таких доказів здобути неможливо.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо таке правопорушення вчинене повторно протягом року.

Питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії, а саме: Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі Інструкція). Відповідно п.3 розділу І Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 205837 відносно ОСОБА_2 складено за ч.2 ст.130 КУпАП, однак на підтвердження того, що дане правопорушення вчинено повторно працівниками поліції не надано жодного доказу. Крім того, як вбачається із автоматизованої системи діловодства Рівненського районного суду, протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 до суду протягом року не надходили.

Крім того, суд критично оцінює як доказ вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 пояснення свідків у справі, оскільки такі не є довільними, а написані по шаблону, одним почерком, тому свідки могли не розуміти, у чому саме розписуються і що посвідчують. Даний факт підтверджується навіть тим, що опитування свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та складання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. що знижують увагу та швидкість реакції відбувалося одночасно, о 19-30 годин, що дає підстави вважати, що такі уже були заготовлені наперед, а свідки взагалі не були ознайомлені зі змістом пояснень, під якими проставили свої підписи.

До матеріалів справи також не додано відеозапис із нагрудних камер спостереження поліцейських, які складали протокол, який міг би бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

З огляду на вищевикладене, вважаю що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, вважаю, що достатніх доказів, які б могли ствердити про наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 немає і їх здобути неможливо, а тому провадження в справі підлягає до закриття за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В зв`язку з закриттям провадження у справі, відповідно до Закону України "Про судовий збір" не підлягає стягненню з ОСОБА_2 такий збір.

Керуючись ст.ст.130 ч.2, 247 п.1, 283, 284, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України "Про судовий збір", суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.