ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 Справа №607/14270/22

провадження № 3/607/7011/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №097988 від 10 жовтня 2022 року, 10 жовтня 2022 року о 00 год. 14 хв. в м. Тернопіль по вул. Злуки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 ARBF 0422 (повірка дійсна до 19.07.2023) на табло якого висвітлило результат 2,10 ‰ (повторно протягом року). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

04.11.2022 судом зареєстровані письмові пояснення подані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в якому останній вказує, що 10 жовтня 2022 року близько 00 год. він разом зі своїми друзями знаходився за адресою м. Тернопіль вул. Злуки, 2а, в автомобілі ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , коли до нього підійшли працівники патрульної поліції та почали грубо з ним розмовляти та пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння. Водночас він пояснював їм, що не керував транспортним засобом і нема підстав для проведення огляду, однак працівники поліції склали на нього як на водія протокол про адміністративне правопорушення. Із складеним відносно нього протоколом не погоджується та вважає його незаконним з огляду на наступне. Так, на момент складання протоколу він не був водієм транспортного засобу, а просто сидів у ньому та спілкувався з друзями, не керував транспортним засобом ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та не має посвідчення водія, так як постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року в справі №607/2869/22 позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Звертає увагу, що знаходження особи за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом перебування особи в стані сп`яніння та вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. Саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Разом з тим, працівники поліції помилково припустили, що він керував транспортним засобом, а тому вимога про проходження ним огляду на стан сп`яніння є безпідставною. Зазначає, що в матеріалах справи, відсутні відеодокази, які підтверджують факт, що він 10 жовтня 2022 року о 00 год. 14 хв. керував транспортним засобом, при цьому наявні в матеріалах справи уривки відеозаписів не є безперервними, не містять запису усього спілкування, не містять доказів того, що він керував транспортним засобом. Крім цього, запис під назвою «реєстратор» не містить дати та часу запису та не долучався до протоколу серії ААД №097988. Таким чином, відеозаписи не можна вважати належним та допустимим доказом по справі, відтак вони не доводять його винуватості та є такими, що неповною мірою зображають дані з місця події. Окрім цього вказує, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, суди не вправі застосовувати що позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Також працівники поліції 10 жовтня 2022 року безпідставно склали на нього постанову серія БАБ №719800 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, з якою він не погоджується та оскаржив її.

На підставі викладеного вважає, що працівниками поліції безпідставно складено на нього як на водія протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №097988, а тому просить закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду пояснив, що власником транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 є його друг, який попросив залишити на зберігання даний транспортний засіб в його гаражі. Крім того друг повідомив, що хоче продавати автомобіль і спитав чи не знає він у когось хто хоче його придбати. Так, 09.10.2022 до нього прийшли його знайомі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким він відчинив гараж та віддав транспортний засіб на 1-2 години, щоб вони поїздили на ньому і вирішили чим будуть його купувати, а сам пішов додому. Коли він був дома близько 12 год. ночі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подзвонили, що повертаються назад, а тому він вийшов до гаража і чекав там на них. Коли вони під`їхали то ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом вийшов з машини щоб покурити і поговорити по телефону, а він сів на місце водія, щоб поговорити з ОСОБА_3 про те де вони були так довго та чи підійшла їм машина. Майже одразу під`їхали працівники поліції та попросили його вийти з машини, на що він вийшов та повідомив їм, що не керував транспортним засобом, а просто сидів у ньому.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Островська О.Н. зазначила, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не має посвідчення водія, а відтак останній не є водієм та не підпадає під визначення терміну «Водій», як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Окрім цього, відеозапис з автореєстратора долучений працівниками поліції до матеріалів справи не долучений до протоколу про адміністративне правопорушення про, що свідчить не зазначення його у протоколі у графі «До протоколу додаються», а також не містить дати та часу здійснення відеозйомки. На підставі викладеного просила провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 є її онуком, якому вона віддала належний їй гараж, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Так, 09 жовтня 2022 року близько 22 год. 00 хв. вона подзвонила до онука щоб спитатись де він є, на що він їй повідомив, що він не дома, а чекає знайомих яким віддав транспортний засіб. В подальшому після 12 год. ночі, онук подзвонив їй та повідомив, що працівники поліції хочуть забрати у нього машину, а тому вона прийшла на місце події, забрала машину та поставила її у гараж.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП виходячи з наступних підстав:

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкції) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №097988 від 10 жовтня 2022 року, згідно яких ОСОБА_1 10 жовтня 2022 року о 00 год. 14 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 ARBF 0422 (повірка дійсна до 19.07.2023) на табло якого висвітлило результат 2,10 ‰ (повторно протягом року);

- роздруківкою результатів тестування на алкоголь проведеного 10 жовтня 2022 року о 00 год. 32 хв. за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 (останнє калібрування 19.07.2022), згідно якої вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 2,10 ‰. Дана роздруківка містить підпис ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду ОСОБА_1 на сп`яніння становить 2,10 ‰, з результатами огляду ОСОБА_1 погодився, про що свідчить підпис останнього у відповідній графі вказаного Акту;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 719800 від 10 жовтня 2022 року за порушення ОСОБА_1 вимог ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- копією постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- розпискою ОСОБА_4 від 10 жовтня 2022 року, з якої вбачається, що остання зобов`язується забрати та доставити до місця стоянки автомобіль ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Чабан В. від 10 жовтня 2022 року;

- відеозаписами із патрульного автомобіля та нагрудної камери патрульних поліції під назвою «export-2vgvi» з яких встановлено, що внаслідок переслідування працівниками поліції був зупинний транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який не виконував вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу. Одразу після зупинки транспортного засобу працівниками поліції за кермом вказаного автомобіля був виявлений водій ОСОБА_1 , який повідомив, що не керував транспортним засобом, однак такі доводи працівник поліції до уваги не взяв та повідомив ОСОБА_1 , що його спроби перелізти з водійського місця на пасажирське, не дали результату. В ході спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу на, що останній відмовився, оскільки не хоче. В подальшому працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, проте ОСОБА_1 повідомив, що бажає зателефонувати до адвоката, відтак працівник поліції дав йому таку можливість. Надалі ОСОБА_1 знову запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу на, що останній погодився. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою, результат огляду становив 2,10 ‰. На численні пропозиції працівника поліції проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із незгодою з результатом огляду, ОСОБА_1 відмовився та повідомив, що з результатом огляду згідний. Після чого ОСОБА_1 було повідомлено, що він буде пригнутий до адміністративної відповідальності та роз`яснено його права та обов`язки.

Факт керування ОСОБА_1 10 жовтня 2022 року о 00 год. 14 хв. транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, підтверджено відеозаписами з автореєстратора патрульного автомобіля та з нагрудної відеокамери поліцейських «export-2vgvi», на яких зафіксовано факт переслідування транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 та виявлення ОСОБА_1 на місці водія у транспортному засобі одразу після його зупинки.

Щодо посилання ОСОБА_1 та його захисника на недопустимість відеозаписів долучених до матеріалів справи, як доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вони не є безперервними та не містять доказів керування ним транспортним засобом, а відеозапис «Реєстратор» не зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, а також на ньому відсутні дата та час відео зйомки, то суд зазначає наступне.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння о 00 год. 14 хв. При цьому із відеозапису з автореєстратора патрульного автомобіля вбачається, що працівники поліції здійснюють переслідування транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , коли транспортні засоби зупиняються відеозапис закінчується. Проте відеозапис із нагрудної камери патрульних поліції під назвою «export-2vgvi» розпочинається фактичним часом 00 год. 14 хв. 33 сек. 10 жовтня 2022 року, з чого суд робить висновок, що з моменту зупинки транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 до моменту виявлення водія ОСОБА_1 , який перебував на місці водія, пройшло лише декілька секунд та автомобіль ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 постійно був у полі зору працівників поліції, та одразу після зупинки автомобіля ОСОБА_1 був виявлений на місці водія, а відтак суд відхиляє пояснення ОСОБА_1 про те, що він не є керував вказаним транспортним засобом.

З приводу відсутності дати та часу здійснення відеозйомки відеозапису з автореєстратора патрульного автомобіля, то суд враховує такі обставини, однак зауважує, що відеозапис з автореєстратора патрульного автомобіля та відеозапис з нагрудної камери патрульних поліції під назвою «export-2vgvi» на якому міститься дата та час відео зйомки, зокрема зйомка розпочинається 10 жовтня 2022 року о 00 год. 14 хв. 33 сек., повністю узгоджуються між собою, оскільки на них зафіксований один і той же транспортний засіб, а також одна і та ж місцевість, будівлі та пора доби, відтак жодних сумнівів не виникає в тому, що долучений до матеріалів справи відеозапис з автореєстратора патрульного автомобіля здійснений поліцейськими 10 жовтня 2022 року при переслідуванні ОСОБА_1 , який не виконував вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу.

Таким чином, заперечення ОСОБА_1 та його захисника з приводу наявності факту керування ним транспортним засобом, суд розцінює, як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В судовому засіданні встановлено, що поліцейським було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений законом, а доводи сторони захисту викладені в судовому засіданні та в письмових поясненнях, суд вважає такими, що не спростовують доказів наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Інші обставини, на які посилається ОСОБА_1 та його захисник, не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, а також обставину, яка обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а тому приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

З матеріалів справи встановлено, що постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року, яка набрала законної сили 20 травня 2022 року, ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, тобто по 20.05.2023.

Таким чином, невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на день винесення цієї постанови складає 6 місяців 16 днів.

З огляду на викладене, до стягнення, застосованого до ОСОБА_1 цією постановою у виді позбавлення права керування транспортними засобами, слід приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року, яка набрала законної сили 20 травня 2022 року за ч.1 ст.130 КУпАП у виді 6 місяців 16 днів позбавлення права керування транспортними засобами і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки 6 місяців 16 днів.

Крім того, суд враховує, що санкція ч. 2 ст.130 КУпАП передбачає додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу. Поряд з цим, суд не вбачає підстав для прийняття рішення у даній справі про оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , останньому не належить на праві приватної власності, а його власником є ОСОБА_5 .

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі), 00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.3 ст.30 Кодексу України про адміністративні правопорушення до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року, яка набрала законної сили 20 травня 2022 року за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді 6 (шість) місяців 16 (шістнадцять) днів позбавлення права керування транспортними засобами і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі), 00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців 16 (шістнадцять) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч), 00 грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст постанови суду складено 14.11.2022.

CуддяН. Р. Кунець