Справа № 948/1024/22
Номер провадження 3/948/361/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , стрілець ВЧ НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

19.11.2022 о 09 год 00 хв, солдат ОСОБА_1 не повернувся з лікування в розташування ВЧ НОМЕР_1 , розшукові заходи організовані командиром позитивних результатів не дали. 20.11.2022 р. самостійно повернувся до розташування вказаної ВЧ, що в Харківській області, термін - 1 день, в умовах особливого періоду.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, як діяння, передбачені частинами першою, вчинені в умовах особливого періоду, а саме: нез`явлення військовослужбовця вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованих йому правопорушень

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що пояснення ОСОБА_1 додаються.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, на офіційному сайті суду, а також, шляхом направлення телефонограми.

Разом з цим до протоколу додано його заяву, в якій зазначив, що свою вину у вчиненні ним військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП визнає повністю, з протоколом ознайомлений і згоден, просить призначити йому найменш суворе покарання, а також просить розглянути справу без його участі (а.с.18).

Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-11 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення (а.с.1);

- копією військового квитка від 02.08.2022 р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 з 17.08.2022 р. проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді стрільця (а.с.2-5);

- довідкою - доповіддю про кримінальне правопорушення підготовленою командиром батальйону ВЧ НОМЕР_1 , що у зв`язку з наявністю в діях солдата ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України прохав внести ці відомості до ЄРДР (а.с.6,7);

- рапортом адресований командиру ВЧ НОМЕР_1 від 17.11.2022 р. про те, що 17.11.2022 р. під час звірки з медичними закладами було встановлено, що солдат ОСОБА_1 в закладі відсутній, місцезнаходження його невідоме, на телефонний зв`язок не відповідає, про своє місце перебування не повідомив (а.с.8);

- копією рапорту адресованого командиру ВЧ НОМЕР_1 про те, що солдат ОСОБА_1 16.11.2022 р. був госпіталізований з підозрою на панкреатит у госпіталь смт Великий Бурлук та до цього часу на зв`язок не виходить, зв`язку та Інтернету немає, мобільний зв`язок відсутній (а.с.9);

- витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №86 від 17.08.2022 р. за яким солдата запасу ОСОБА_1 було призначено стрільцем стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (а.с.13);

- витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №171 від 17.11.2022 р. відповідно до якого було вирішено провести службове розслідування за фактом самовільного залишення ВЧ НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 (а.с.16);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.11.2022 р., що він з 19 по 20 проводив час з дівчиною після чого йому зателефонував командир та наказав повернутися до ВЧ, після чого він повернувся до ВЧ, також зазначив, що свою провину визнає повністю та зобов`язався більше такого не здійснювати (а.с.17).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022р., який діє і зараз.

Враховуючи вищенаведені норми, станом на 19.11.2022 р. діяв особливий період.

Відповідно до ст.49 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

За п.п.12,16 п.128 цього Статуту солдат зобов`язаний своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів, а також у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно п.4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до п.п.2.1 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі перебування на лікуванні.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суд визнає повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність, суд не вбачає.

Мотив накладення стягнення

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих провину обставин та доходить висновку, що йому слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

На підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнений.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С.В.Кравець