Справа № 344/2434/22
Провадження № 3/344/1838/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності директора Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради () ОСОБА_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий за ч.1 ст. 166-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи директором Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради порушив вимоги законодавства про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

Вказане адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин.

Так, 09.02.2022 року за результатами проведеної перевірки комісією з проведення планової перевірки додержання Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру виявлено, що 06.02.2022 року ОСОБА_1 будучи директором Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, , не забезпечив виконання вимог передбачених законодавством, щодо необхідності повідомлення шляхом надання вмотивованої відповіді про відмову із зазначенням підстав, передбачених законом, суб`єкту господарювання Приватній медичній практиці «Міжнародний науково-практичний центр східної медицини «Прозріння» не пізніше ніж протягом наступного дня після прийняття відповідного рішення. У відповідь на запит комісії листом від 10.02.2022 року № 17/01-20/496 Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради надано завірені копії затребуваних документів, однак, не надано жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про факти повідомлення заявників про відмови їм у наданні дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.166-10 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подав.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 відомо про те, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 166-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу № 008-2022/Д від 11.02.2022 року про ознайомлення з місцем розгляду справи, повідомлення шляхом направлення на адресу зазначену у протоколі судових повісток, складання відповідних телефонограм у яких вказано час, дата та місце розгляду даної справи, а також у матеріалах справи міститься клопотання про ознайомлення з матеріалами даної адміністративної справи. Таким чином судом вжито всіх достатніх та необхідних заходів для забезпечення участі останнього у розгляді справи про адміністративне правопорушення та дачі ним з цього приводу відповідних пояснень, однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався та у судове засідання не з`явився.

Так, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Крім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому, враховуючи вищевказане, принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам, та відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалах.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.1 ст. 166-10 КУпАП, за якою складено протокол.

Матеріали провадження також не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій уповноважених працівників під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Відповідно до ч.1 ст. 166-10 КУпАП передбачено відповідальність за порушення вимог законодавства про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення дозвільним органом суб`єкта господарювання або адміністратора про відмову у видачі документа дозвільного характеру, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 166- 10 КУпАП, повністю доведена:

даними що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення № 008-2022/Д від 11.02.2022 року, у якому ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог ч.1 ст. 166-10 КУпАП та вчинення ним зазначеного правопорушення;

розпорядженням міського голови про призначення ОСОБА_1 на посаду директора Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради;

положенням про директора Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради;

витягом з рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25.11.2021 року щодо продовження дозволів на встановлення рекламних конструкцій;

рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.10.2019 року № 1194 з додатками до нього, щодо затвердження нової редакції порядку розміщення зовнішньої реклами у місті Івано-Франківськ;

рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 03.09.2020 року щодо внесення змін у рішення виконавчого комітету від 08.10.2019 року № 1194;

рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 22.12.2020 року № 1390 щодо внесення змін у рішення виконавчого комітету від 08.10.2019 року № 1194;

рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 15.07.2020 року № 754 з додатками до нього, щодо внесення змін до порядку розміщення зовнішньої реклами у місті Івано-Франківськ;

а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.166-10 КУпАП, як порушення вимоги законодавства про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 166-10 КУпАП.

Крім того, суд покладає на ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст. 166-10, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 166-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень, 20 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук