Справа № 738/779/22
№ провадження 3/738/344/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року місто Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Іванько А.С.,

особи, стосовно якої вирішується

питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Загальця О.М..

pозглянувши матеpiали пpо пpитягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №159610 від 23 вересня 2022 року, складеним інспектором РПП ВП №1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області Герасименком С.О., ОСОБА_1 23 вересня 2022 року о 22.49 год по вул. Покровській, 23 у с. Дягова керував автомобілем марки ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора (DRAGER) ARCE, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 23 вересня 2022 року він не керував транспортним засобом після вжиття спиртних напоїв. Зокрема, зазначив, що 23 вересня 2022 року близько 21-00 години він приїхав зі своїм знайомим ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ 21114 д.н.з НОМЕР_2 в село Дягова на проводи до брата, якого призвали на військову службу. На вулиці Покровській у с. Дягова раптово на дорогу вибігла собака, а тому щоб запобігти зіткнення з нею, він вивернув кермо, внаслідок чого з`їхав на узбіччя та переднім правим колесом в`їхав в пагорб, який заріс травою, і в темряві він його не побачив. Оскільки спроби витягти автомобіль з ОСОБА_2 виявились безрезультатними, то вони вирішили залишити автомобіль до ранку, а самі пішли до місцевого кафе, де на них вже чекав брат. У кафе вони вживали алкогольні напої, через деякий час він вирішив зробити собі окреме замовлення, але виявив, що гаманець залишив в автомобілі, у зв`язку з чим вирішив повернутися до автомобіля. Коли уже відходив від автомобіля, під`їхали поліцейські, які розпочати розмову з приводу того, як гарно він злетів на узбіччя, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, бо гадав, що це необхідно для з`ясування обставин ДТП. З точністю передати всю розмову з поліцейськими не може, бо був нетверезий, і, навіть, не зрозумів, що стосовно нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Наступного дня, в салоні автомобіля він побачив вказаний протокол, в якому викладені обставини, що не відповідають дійсності.

Захисник ОСОБА_1 Загалець О.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251,280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п.27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 2.9А Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, під час розгляду справи в суді вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

ВС КАС у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №159610 від 23 вересня 2022 року, до матеріалів справи органом поліції долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак на останньому не зафіксовано, що 23 вересня 2022 року о 22-49 год. водій керував автомобілем марки ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Покровській, 23 у с. Дягова, а навпаки вбачається, що автомобіль стоїть без руху, не працює.

Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_2 матеріали справи не містять.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечує керування транспортним засобом після вживання спиртних напоїв, стверджує про те, що вважав, що всі дії, які вчинялися поліцейськими, були пов`язані саме з ДТП.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 23 вересня 2022 року після служби вони з ОСОБА_1 поїхали в с. Дягова на проводи до брата ОСОБА_3 , якого призвали на військову службу, ніхто алкогольних напоїв не вживав. Приїхали в село близько 21-00 години, рухаючись по селу на дорогу вибігла собака, ОСОБА_1 вивернув кермо, внаслідок чого автомобіль з`їхав на узбіччя. Оскільки вони самі не змогли витягти автомобіль, а було вже пізно, то вирішили залишити автомобіль на узбіччі, а зранку шукати трактора, щоб його витягти. Залишивши автомобіль, пішли з ОСОБА_1 в кафе, де знаходився його брат з друзями, там вживали алкогольні напої. Через години півтори чи дві ОСОБА_1 пішов до автомобіля за гаманцем, його не було тривалий час, а коли повернувся, то повідомив, що приїжджали поліцейські з приводу ДТП, а лише наступного дня у салоні автомобіля виявили протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені в протоколі, а також твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і встановити фактичні обставини у справі.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході судового розгляду.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, кеpуючись ст. 7, ч.1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А H О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. В. Волошина