Справа № 354/156/22
Провадження № 33/4808/254/22
Категорія 163-1ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 березня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої головним бухгалтером ДП «Ворохтянський лісгосп», жительки АДРЕСА_1 ,

визнанго винною у вчиненні адміністративого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 85(вісімдесят п`ять) гривень в дохід держави., також стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 13.12.2021 року в ході проведеної головним державним інспектором відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи ДП «Ворохтянський лісгосп» (), юридична адреса: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, смт. Ворохта, вул. Д.Галицького, буд.118 (акт перевірки від 13.12.2021 року №7165/09-19-07-05/20562421) встановлено, що головним бухгалтером ДП «Ворохтянський лісгосп» ОСОБА_1 у січні-грудні 2017 року, січні-грудні 2018 року, січні-грудні 2019 року, січні-жовтні 2021 року порушено встановлений законом порядок ведення податкового обліку, в результаті чого донараховано податку на прибуток в загальній сумі 824831 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 51477 грн., в т.ч. за 1 кв.2017 року на 6877 грн., за півріччя 2017 року на 25316 грн., за 9-ть місяців 2017 року на 37338 грн.; за 2018 рік в сумі 222188 грн., в т.ч. за 1 кв. 2018 року на 26112грн., за півріччя 2018 року на 60015 грн., за 9-ть місяців 2018 року на 157911 грн., за 2019 рік в сумі 203198 грн., в т.ч. за 1 кв.2019 року на 24893 грн., за півріччя 2019 року на 59362 грн., за 9-ть місяців 2019 року на 143604 грн., за 2020 рік в сумі 347968 грн., в т.ч. за 1 кв. 2020 року на 40920 грн., за півріччя 2020 року на 70488 грн., за 9-ть місяців 2020 року на 228998 грн., частина чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету на загальну суму 3036286 грн., в тому числі: за 2017 рік в сумі 175880 грн., в т.ч. за 1 кв. 2017 року на 23496 грн., за півріччя 2017 року на 86497 грн., за 9-ть місяців 2017 року на 127572 грн., за 2018 рік в сумі 759140 грн. в т.ч. за 1 кв. 2018 року на 89215 грн., за півріччя 2018 року на 205052 грн., за 9-ть місяців 2018 року на 539529 грн., за 2019 рік в сумі 833114 грн., в т.ч. за 1 кв.2019 року на 102061 грн., за півріччя 2019 року на 243383 грн., за 9-ть місяців 2019 року на 588776 грн., за 2020 рік в сумі 1268152 грн., в т.ч. за 1 кв.2020 року на 149131 грн., за півріччя 2020 року на 256891 грн., за 9-ть місяців 2020 року на 834574 грн., донараховано податкові зобов`язання з податку на додатку на додану вартість на загальну суму 948350 грн., в т.ч.: за серпень 2017 року в сумі 12847 грн., за вересень 2017 року в сумі 5717 грн., за листопад 2017 року в сумі 4054 грн., за грудень 2017 року в сумі 18424 грн., за січень 2018 року в сумі 5621 грн., за лютий 2018 року в сумі 7735 грн., за березень 2018 року в сумі 8016 грн., за квітень 2018 року в сумі 5743 грн., за травень 2018 року в сумі 18518 грн., за червень 2018 року в сумі 4768 грн., за липень 2018 року в сумі 31453 грн., за серпень 2018 року в сумі 14124 грн., за вересень 2018 року в сумі 17579 грн., за жовтень 2018 року в сумі 26595 грн., за листопад 2018 року в сумі 24423 грн., за грудень 2018 року в сумі 18760 грн., за лютий 2019 року в сумі 6743 грн., за березень 2019 року в сумі 13275 грн., за квітень 2019 року в сумі 11867 грн., за травень 2019 року в сумі 8755 грн., за червень 2019 року в сумі 10036 грн., за липень 2019 року в сумі 24167 грн., за серпень 2019 року в сумі 43319 грн., за вересень 2019 року в сумі 25492 грн., за жовтень 2019 року в сумі 8009 грн., за листопад 2019 року в сумі 19648 грн., за грудень 2019 року в сумі 30918 грн., за лютий 2020 року в сумі 14126 грн., за березень 2020 року в сумі 23700 грн., за квітень 2020 року в сумі 11730 грн., за травень 2020 року в сумі 7212 грн., за червень 2020 року в сумі 6270 грн., за липень 2020 року в сумі 28101 грн., за серпень 2020 року в сумі 68908 грн., за вересень 2020 року в сумі 71474 грн., за жовтень 2020 року в сумі 46232 грн., за листопад 2020 року в сумі 27620 грн., за грудень 2018 року в сумі 50695 грн., за січень 2021 року в сумі 3520 грн., за лютий 2021 року в сумі 13477 грн., за березень 2021 року в сумі 38745 грн., за квітень 2021 року в сумі 18213 грн., за травень 2021 року в сумі 628 грн., за червень 2021 року в сумі 10522 грн., за липень 2021 року в сумі 12946 грн., за серпень 2021 року в сумі 32123 грн., за вересень 2021 року в сумі 23055 грн., за жовтень 2021 року в сумі 11447 грн., донараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 19717,13 грн., в тому числі: по Ворохтянській ОТГ на загальну суму 15478,73 грн., в тому числі: за 1 кв.2017 року на суму 3395 грн., за 2 кв. 2017 року на суму 3395,88 грн., за 3 кв.2017 року на суму 3395,88 грн., за 4 кв.2017 року на суму 3395,88 грн., за 1 кв.2019 року на суму 473,80 грн., за 2 кв., за 3 кв.2019 року на суму 473,80 грн., за 4 кв.2019 року на суму 473,81 грн., по Поляницькій ОТГ на загальну суму 4238,40 грн., в тому числі: за 1 кв.2017 року на суму 1059,60 грн., за 2 кв.2017 року на суму 1059,60 грн., за 3 кв.2017 року на суму 1059,60 грн., за 4 кв. 2017 року на суму 1059,60 грн., чим порушила вимоги п.44.1, п.44.2, п.44.6, ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2, пп.138.3.1, п.п.138.3.2, п.138.3 ст.138, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6, ст.198, п.201.1, п.201.7 ст.201, п.п.266.1.1 п.266.1, 266.2.1 п.266.2, 266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями.

15.04.2022 року Яремчанським міським судом зареєстровано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Яремчанського міського суду від 09.03.2022 року подані ОСОБА_1 .

В клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови. При цьому апелянт зазначає, що справа розглянута без її участі, постанова суду нею не отримана, а на сайті «Судова влада» до 13.10.2021 року містилась інформація про призначення справи до розгляду на 15.06.2021 року, відомості про розгляд справи оприлюднено після 11.10.2021 року, постанова суду оприлюднена судом 13.10.2021 року.

Апелянт вказує на те, що повідомлення суду нею не отримувались і до оприлюднення постанови суду їй нічого не було відомо про винесення оскаржуваної постанови суду, що стало причиною пропуску строку на оскарження постанови суду.

Перевіривши клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, що 14.01.2022 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП, який 01.02.2022 року разом із матеріалами справи надійшов на розгляд до Яремчанського міського суду (а.с.34).

Судом першої інстанції було призначено вказану справу до розгляду на 16.02.2022 року, про що ОСОБА_1 була повідомлена належним чином (а.с. 35).

ОСОБА_2 15.02.2021 року на електронну адресу суду надіслала клопотання про відкладення розгляду справи та просила надати термін для укладення договору із адвокатом про надання правової допомоги у справі, при цьому до поданого клопотання долала копію свого паспорта громадянина України (а.с.36-38).

Наступне судове засідання у справі судом було призначено на 09.03.2022 року, про що належним чином повідомлено ОСОБА_1 (а.с.40), про що свідчить роздрукований трекінг з офіційного сайту Укрпошти за №961, відповідно до якого повідомлення суду про розгляд справи ОСОБА_1 вручено особисто 01.03.2022 року (а.с.41), що свідчить про те, що ОСОБА_1 була обізнана про розгляд справи в суді першої інстанції на 09.03.2022 року.

В постанові суду першої інстанції від 09.03.2022 року зазначено, що у судові засідання, призначені на 16.02.2022 року та 09.03.2022 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилась, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи належно повідомлялась, що підтверджується долученим до матеріалів справи клопотанням останньої про відкладення судового засідання та трекінгом відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта» із відміткою «вручено особисто». За таких обставин, у відповідності до вимог ч.2 ст.268 КУпАП суд вважав за можливе розглянути дану справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, сукупність вищевказаних даних свідчить про те, що ОСОБА_1 була обізнана про те, що в провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області знаходиться на розгляді справа про притягнення її до адміністративної відповідальності та повинна була приймати заходи для того, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду була зареєстрована Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 15.04.2022 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана із пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, апелянтом ОСОБА_1 у заявленому клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду не зазначені причини з яких вона не могла вчасно подати апеляційну скаргу, не конкретизовано які саме дії вона приймала для того, щоб своєчасно оскаржити судове рішення та не вказано коли саме та за яких обставин вона дізналась про судове рішення суду першої інстанції.

В той же час, ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду нею не отримана, а на сайті «Судова влада» до 13.10.2021 року містилась інформація про призначення справи до розгляду на 15.06.2021 року, відомості про розгляд справи оприлюднено після 11.10.2021 року, постанова суду оприлюднена судом 13.10.2021 року.

Зазначені ОСОБА_1 доводи щодо поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними причинами для поновлення строку, оскільки зазначені апелянтом дані не відповідають дійсності і не мають ніякого відношення до справи.

Так, зі змісту матеріалів провадження вбачається, що справа надійшла до суду першої інстанції 01.02.2022 року, а судове рішення по справі було ухвалено судом 09.03.2022 року.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно рахувати саме з часу, коли він отримав копію постанови суду. При цьому, апелянт не зазначає час коли він отримав судове рішення або дізнався про його зміст та не долучає дані, які це.підтверджують.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Апеляційний суд приймає до уваги , що зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 достеменно знала про розгляд справи щодо неї про притягнення її до відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, , що підтверджується її клопотання про відкладення розгляду справи призначений на 16.02.2022 року (а.с. 36-38) та про розгляд справи призначений на 09.03.2022 року (а.с. 41).

Однак, зі скаргою на вищевказане рішення вона звернулася тільки 15.04.2022 року, а в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду нею не вказано причини, які завадили їй подати апеляційну скаргу на постанову суду у визначений законом строк.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в поданому клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду ОСОБА_1 зазначила дані, які не мають відношення до даної справи.

При вирішанні питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд приймає до уваги сукупність вищевказаних обставин, процесуальну поведінку ОСОБА_1 протягом розгляду справи, причини про поновлення строку на оскарження постанови суду.

Разом з тим, в своєму клопотанні на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянт не вказує які причини позбавили її можливості прийняти певні заходи щодо ознайомлення з результатами розгляду справи судом та своєчасно оскаржити постанову суду про його притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що на даний час рішення суду набуло законної сили та звернуто до виконання, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом розгляду справи та після постановлення судом остаточного рішення, враховуючи причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 березня 2022 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_1 .

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв