Провадження № 33/4808/187/22
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю захисника Червака Р.Р. адвоката - Феденчука І.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Феденчука І.М. , на постанову Івано-Франківського міського суду від 22 грудня 2021 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 01 грудня 2021 року о 23 год. 02 хв. по вул. Гаркуші, 8 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою приладу DRAGER Alcotest 6810, в присутності двох свідків у встановленому законом порядку. Результат огляду позитивний - 3,34 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правила Дорожнього Руху України (далі ПДР) та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїй АС захисник Феденчук І.М. покликається на те, що постанова судді щодо його підхахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Івано-Франківського міського суду від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження за відсутністю складу адмінправопорушення.

В засіданні апеляційного суду захисник Феденчук І.М. пояснив, що його підзахисний знає про розгляд даної справи і його законні інтереси представлятиме він ( Феденчук І.М. ). Заяв і клопотань від ОСОБА_1 до суду щодо відкладення справи не надходило.

Далі захисник, стверджує, що дана постанова є незаконною та необгрунтованою, позаяк даний відеозапис не є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 , адже на ньому не відображено дії, що утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 22 грудня 2021 року та закрити провадження за відсутності події та складу адмінправопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Федунчука І.М., який просить скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних пристроїв поліцейських, суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом з тим, право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді справи місцевим судом та проголошенні оскаржуваної постанови.

Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 в доступі до провадження шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи.

В суді апеляційної інстанції інтереси ОСОБА_1 були представлені професійним адвокатом-захисником Федунчуком І.М., тому, на думку апеляційного суду, права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, які, зокрема, забезпечують особі можливість здійснити свій захист через захисника, були відновлені в повному обсязі в апеляційній інстанції.

Разом з тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи АС щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, в тому числі ті, на які покликається у своїй АС захисник Феденчук І.М. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858 (далі Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 127996 від 01.12.2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- тестуванням на алкоголь, результат огляду на стан сп`яніння - позитивний 3,34 %проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд проводився за допомогою алкотестера Драгер 6810 в присутності двох свідків, результат огляду на стан сп`яніння - позитивний 3,34% проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.12.2021 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно з якими водій ОСОБА_1 погодився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», результат тесту - 3,34% проміле;

- долученим до матеріалів відеозаписом.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із переглянутого відеозапису, видно, що ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Drager», результат тесту - 3,34% проміле. На відео також зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 про те, що щодо нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, при цьому жодних зауважень, заперечень з приводу незгоди з результатом чи бажанням проїхати в лікувальний заклад для проведення освідчення ОСОБА_1 не висловлював.

Водій ОСОБА_1 пройшов огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та був згідний з даним результатом, що свідчить його підпис в протоколі про адмінправопорушенння.

Щодо недопустимості відеозапису як доказу винуватості ОСОБА_1 , позаяк такий записаний не безперервно, то такі твердження не заслуговують на увагу суду, оскільки це не є істотним порушенням і не впливає на висновок суду про винуватість ОСОБА_1 .

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, так як не містить ознак фальсифікації .

Крім того, під час відеозапису в апеляційному суді, захисник вказав, що на відеозаписі зображений його підзахисний ОСОБА_1 та пройшов на місці огляд на стан алкогольного сп`янінння.

Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом. А тому, місцевий суд обґрунтовано поклав його в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Посилання апелянта, що в матеріалах справи відсутні відомості про газоаналізатор «Drager Alcotest» і його результат слід визнати як недопустими доказом, є необгрунтованими

Газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 року та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори «Drager Alcotest» внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення МОЗ України, і дозволені для застосування на території України.

Отже, газоаналізатор «Drager Alcotes 6810», який був застосований працівниками поліції для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтво про державну реєстрацію, відтак такий є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований, що спростовує доводи апелянта про недопустимість такого доказу.

Всі інші доводи захисника Федунчуку І.М. мають формальний характер та спрямовані на ухилення його підзахисного від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративні правопорушення.

Отже, у апеляційного суду не виникає сумніву щодо доведеності "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження захиснику Феденчуку І.М.

Апеляційну скаргу захисника Феденчука І.М. залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП -без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк