Справа №449/1116/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2022 м. Перемишляни

15.11.2022 року, суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк О.Я., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області НП Українипро притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 11.11.2022 р. приблизно о 21 год. 30 хв. вдома, у с.Боршів кричав на свою колишню дружину ОСОБА_2 , ображав та принижував її, чинив моральний та психологічний тиск на неї, чим вчинив домашнє насильство в присутності неповнолітнього сина ОСОБА_3 ..

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заперечень, заяв чи клопотань від останнього не надходило.

Як вбачається із вимог ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи, за умови, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у вчиненні насильства в сім`ї, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провину ОСОБА_1 суд вважає доведеною.

Провина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №134206 від 11.11.2022 р., письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь - яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Санкція ч. 1 ст.173-2 КпАП України, передбачає стягнення у вигляді штрафу або громадські роботи, або адміністративний арешт. З врахуванням вищенаведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, а тому приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті за якою він притягається до відповідальності, у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ч.1 ст.173-2 КУпАП та керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 40-1, 284, 287-289 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі десяти (10) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп..

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Гуняк Олександра Ярославівна