Справа №295/2218/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції у м. Житомирі ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2022 об 00 годині 20 хвилин в м. Житомирі по проспекту Незалежності, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 300 TD, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а також у найближчому закладі охорони здоров`я водій відмовився в присутності двох свідків. Водія відсторонено від керування транспортним засобом згідно ст. 266 КУпАП шляхом зупинки транспортного засобу у дозволеному місці згідно ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 виявив бажання скористатись ст. 63 Конституції України та зазначив, що має старий Mercedes-Benz та що саме відбувалось він не пам`ятає.

Захисник Вдовиченко Б.В. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Вдовиченка Б.В., дослідивши та оцінивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушень, передбачених ч.1 статті 130 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Згідно із статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Порядку, саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто, у разі виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.

Згідно зі ст. 266 КУпАП та Інструкцією якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 081003 від 13.02.2022, складений за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів по справі.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 081003 від 13.02.2021 підтверджується факт вчинення правопорушення та його обставини, а саме, що у вказану дату, час і місці ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Зазначений протокол підписаний посадовою особою, яка склала протокол, а також свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» останній відмовився від підпису та зазначено, що пояснення наддасть в суді (а.с.1).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 13.02.2022 убачається, що в останнього виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с.3).

Відповідно до рапорту поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області Романа Кучинського убачається, що під час несення служби 13.02.2022 об 00 год. 20 хв. на проспекті Незалежності в м. Житомир було зупинено транспортний засіб Mercedes-Benz 300 TD, д.н.з. НОМЕР_1 за порушення ПДР України під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився в присутності двох свідків (а.с.4).

В своїх письмових поясненням свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.02.2022 ствердили, що в їх присутності 13.02.2022 ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився (а.с.5,6).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що ОСОБА_1 , що огляд за допомогою газоаналізатора Drager не проводився (а.с.7).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПР18 №728297 від 13.02.2022 убачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 300 TD, д.н.з. НОМЕР_1 під час перестроювання не ввімкнув правий покажчик повороту при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.8). Тобто даною постановою також підтверджується сам факт керування вказаним водієм у вказану дату зазначеним транспортним засобом. Дана постанова особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувалась, тобто вона є такою, що набрала законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, відмова водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку зафіксована на технічні засоби відповідно до норм ст. 266 КУпАП та відповідний диск долучений до матеріалів справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з відеофайлом video2022-02-14_09-56-23, який був досліджений у судовому засіданні зафіксовано, що 13.02.2022 об 00:20:53 патрульний автомобіль слідує за транспортним засобом Mercedes-Benz 300 TD, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який згодом був зупинений за порушення ПДР України. Працівниками поліції Лубішеву О.М. була роз`яснена причина зупинки транспортного засобу, як слідує з відеофайла export-f84gq.

Разом з тим, з відеозапису з відеофайлом export-f84gq убачається, що в ході розмови працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відповів «Нє» та після його відмови ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній знову відповідає «Нє». Крім того, працівниками поліції в присутності двох свідків об 00:44:03 ОСОБА_1 знову пропонується пройти огляд на місці зупинки або в найближчому медичному закладі, на що останній знову відповідає «Нє» та на питання працівника поліції «З правопорушенням, згодні» останній відповів «Да».

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Однак, як убачається з матеріалів справи та зазначалось вище дана постанова особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувалась, тобто вона є такою, що набрала законної сили. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 , вважаючи дії або бездіяльнівсть поліцейських незаконними, оскаржив їх у передбаченому Законом порядку.

Суд звертає увагу, що на відеозаписі зафіксовано як працівник поліції повідомляє про складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП та щодо постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, на що останній відповів «Это маме с папой будешь рассказывать».Тому доводи захисника, щодо неправомірності дій працівників поліції та щодо складання вищевказаної постанови, суд вважає безпідставними та до уваги не приймає.

Разом з тим, судом не взято до уваги твердження захисника щодо моделі та серійного номера приладу «Drager», оскільки огляд за допомогою останнього не проводився, що і зазначено в акті огляду (а.с.7).

Суд звертає увагу, що зі змісту переглянутого у судовому засіданні відеозапису убачається, що в ході спілкування з водієм у інспектора виникла підозра про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, тому останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, від чого водій відмовився в присутності двох свідків.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Також є безпідставним посилання захисника на те, що ОСОБА_1 відмовився від будь-яких підписів у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 081003 від 13.02.2022 містить відомості, що водій відмовився від проведення огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Drager та в медичному закладі, а також від будь-яких інших підписів. І вказані обставини підтвердилися дослідженими у судовому засіданні доказами. Той факт, що протокол не містить даних про його дії щодо підписання будь-яких документів не свідчить, що у протоколі не розкрита суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке є конкретним, чітко зрозумілим і не викликає подвійного трактування щодо обвинувачення його саме за порушення п. 2.5. ПДР України.

Разом з тим, суд критично ставиться до тверджень сторони захисту про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, а тому він є неналежним доказом, оскільки ст. 256 КУпАП, яка визначає зміст протоколу, не передбачає необхідності зазначення у ній такої інформації. Протокол складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та відповідно до п. 9 Інструкції містить у собі всі необхідні відомості.

Стосовно доводів захисника про те, що ОСОБА_1 , не було роз`яснено його прав і обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, то суд також такі твердження вважає такими, що не спростовують факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, суд звертає увагу, що будь-якій особі при складені протоколу про адміністративне правопорушення надається можливість надати особисті пояснення з приводу вчиненого правопорушення, однак жодних письмових пояснень ОСОБА_1 не надано.

Разом з тим, суд критично ставиться до зауважень сторони захисту щодо того, що на відеозаписі не відображена реальний час, наявні суттєві розбіжності у часі складання протоколу відносно його підзахисного. Дійсно, на відеозаписі з відеореєстратора патрульного автомобіля зазначені час та дата, які не збігаються з часом та датою, вказаною у протоколі. Однак, суд зазначає, що на записі з відеореєстратора патрульного автомобіля зазначений час і дата 13.02.2022 об 00:20:53 (момент зупинки транспортного засобу), що відповідає таким у протоколі, тобто події, які мали місце 13.03.2022 та поставлені у провину ОСОБА_1 , відбувалися та фіксувалися у хронологічній послідовності, а не відображення їх реального часу є технічною неточністю, яка не впливає на сутність подій. При цьому, у даному провадженні вирішальним для визнання особи винуватою є встановлення факту саме відмови водія виконати вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, з урахуванням того, що водій мав ознаки алкогольного сп`яніння, що безперервно та повно зафіксовано на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує щодо тверджень захисника про неможливість взяття до уваги пояснень свідків, оскільки останні є неналежними та недопустимими доказами, то суд зазначає, що присутність таких є необхідним у разі, якщо не має можливості застосування технічних засобів відеозапису, на що вказує ст. 266 КУпАП. Однак, така можливість була реалізована працівниками поліції.

Щодо доводів захисника в частині не безперервності відеофіксації даного правопорушення, то суд звертає увагу, що на доказі, який міститься на оптичному диску, доданому до матеріалів справи, відеозапис саме факту неодноразової відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, що і підлягає встановленню під час розгляду даної справи є безперервним.

Суд погоджується, що увесь наданий відеофайл є небезперервним, однак зміст зафіксованого не дає сумнівів того, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку з використанням спеціальних технічних засобів відмовився.

При цьому, суд вважає відеозапис відповідним п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапиису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026.

Тобто, вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Тому, твердження захисника Вдовиченка Б.В. про неналежність як доказу наявного в матеріалах справи відеозапису, з тих підстав, що він не безперервний, суд вважає необґрунтованими та не спростовують факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, суд відхиляє доводи письмового клопотання захисника в частині ненадання ОСОБА_1 направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, оскільки таке направлення передбачено лише у випадку погодження водія проходити огляд в закладі охорони здоров`я чи у випадку незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу. В той час як на фрагменті відеозапису, що міститься на CD-R диску, долученому до матеріалів справи, зафіксовано, що на всі численні пропозиції працівника поліції пройти огляд в установленому законом порядку ОСОБА_1 відповідав відмовою.

Що стосується інших посилань захисника Вдовиченка Б.В., то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладений ним у клопотання від 26.07.2022.

При цьому, суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 081003 від 13.02.2022 стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Досліджені та оцінені судом докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд розцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги, що належними та допустимими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, заперечення захисника є безпідставними та не спростовують встановлених судом обставин щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. За вказаних обставин клопотання захисника про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 40-1, ч.1 ст.130, 245, 251 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в сумі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В.Зіневич

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.