Провадження № 3/161/3972/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 22 грудня 2022 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , викладач ЛНТУ,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 7 версеня 2022 року серії ААБ №2744858 водій ОСОБА_1 07.09.2022 о 08:20 у м. Луцьку по вул. Ковельській, 177, керуючи автомобілем Audi Q5 д.н.з. НОМЕР_1 , не перехресті нерівнозначних доріг, при виїзді з другорядної дороги на головну не надала дорогу автомобілю Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у правій смузі головною дорогою, внаслідок чого трапилося їх зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.п. 2.3б, 16.11 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

На розгляд справи у суді ОСОБА_1 не прибула, у заяві від 21.12.2022 просила розгляд справи здійснювати без її участі, крім того, у запереченнях від 22.12.2022 просила закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення без встановлення її вини у вчиненому правопорушенні.

Що стосується даного клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбачене ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Однак, суд звертає увагу на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст.283 КУпАП, щодо змісту постанови, є обов`язковим і для цього виду постанов.

Виходячи із наведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст.129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Аналіз диспозиції та санкції ст.124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що дане правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст.17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст.129 Конституції України.

Аналіз положень ст.38 та п.7 ст.247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що вказує на необхідність встановлення вини.

Крім того, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1ст.247 КУпАП, вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1ст.247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі, а саме - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1ст.247 КУпАП).

Таким чином, в задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про закриття провадження по справі без встановлення факту наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 слід відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

На думку судді, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується:

1) протоколом по адміністративне правопорушення;

2) схемою місця ДТП;

3) письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких вона вказала, що зіткнення відбулося внаслідок засліплення її сонцем, та письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

4) фототаблицями з місця ДТП;

5) рапортом;

6) постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5860557.

Разом з тим, ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення було вчинене 7 вересня 2022 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається 22 грудня2022 року, а тому на час розгляду справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

Керуючись ч. 4 ст. 38, п. 7 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк