Провадження № 3/127/8635/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області 21.06.2014, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 здійснювала бродяжництво по м. Вінниці протягом 2 діб спільно з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останніх передано бабусі ОСОБА_4 .

Судом вживалися заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, однак остання до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляла.

Крім того, інформація щодо розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності доступна для ознайомлення усім заінтересованим особам і може бути безперешкодно отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за її власним бажанням, а тому суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків своєчасно з`являтися до суду за викликом, безпідставно затягує розгляд справи, що суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, не була позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі нею здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07. 1989 виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 1 ст. 184 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Суд дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до Сімейного кодексу України, найважливішим серед батьківських прав та обов`язків є право батьків на виховання дитини, водночас здійснення цього права є і обов`язком батьків. Разом з тим, виховання це процес, який передбачає не тільки здійснення батьками певних дій, а й певну реакцію на них з боку дитини.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 428396 від 13.10.2022 слідує, що ОСОБА_1 здійснювала бродяжництво по м. Вінниці протягом 2 діб спільно з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останніх передано бабусі ОСОБА_4 .

Вказані обставини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, крім вищевказаного протоколу також підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.10.2022.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Таким чином, з метою попередження вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень у майбутньому суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 40-1, 184, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: