ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2304/22 Номер провадження 33/814/1407/22Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І.С. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

З участю секретаря Бродської В.О.

захисника Острась В.Ю.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 19.06.2021 року, о 07:35 год., в м. Мерефа, по вул. Леонівська, 31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована недотриманням працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння (далі Інструкція), оскільки останні з огляду на незгоду водія з проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу з підстав недовіри роботі приладу алкотестеру та висловленого ним бажання пройти огляд в медичному закладі, були проігноровані.

Також вказує, що складений працівниками поліції акт огляду на стан алкогольного сп`яніння долучений до протоколу не містить його прізвища, ім`я та по батькові, що унеможливлює встановити особу щодо якої такий акт складався.

Вказані обставини свідчать про проведення огляду на стан сп`яніння з порушеннями, а отже є достатні підстави для визнання його недійсним в порядку ст. 266 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги, яке обґрунтоване тим, що він проживає в с. Вільхівка, Харківської області, на території якої тривали активні бойові дії, не приймав участь в розгляді справи, не отримував копію постанови, про її існування дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 30.09.2022, після чого подав апеляційну скаргу. Вважає вказані обставини поважною причиною для поновлення строку.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь в розгляді справи та фактично не викликався в судове засідання.

Копія постанови судом першої інстанції направлялася на його адресу 25.08.2022 року, проте даних щодо отримання ним вказаного судового рішення - матеріали справи не містять, а тому заслуговують на увагу доводи апелянта щодо отримання копії постанови суду лише після ознайомлення з справою в приміщенні суду в жовтні 2022 року, з подальшою подачею апеляційної скарги у визначений КУпАП 10 денний строк з дня її отримання.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП).

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовані всі обставини правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд, поясненнями свідків, відеоматеріалом.

Натомість, вказані висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає недостатньо обґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на переконливих і взаємоузгоджених між собою доказах, які б відповідали критерію «поза розумним сумнівом».

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, загальною тривалістю лише 30 сек. вбачається спілкування працівника поліції з водієм та пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що останній повідомляє про свій сумнів щодо невідомого йому приладу та висловлює бажання пройти експертизу в медичному закладі.

Згідно наказу № 1026 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Доданий до протоколу відеозапис, що розміщений на 1 файлі тривалістю лише 30 сек., здійснений не на спеціальний технічний засіб, яким є портативний відеореєстратор, оскільки на відміну від нагрудних камер не містить дати, часу, номеру технічного засобу.

В порушення норм ст. 266 КУпАП та Інструкції, відеозйомка здійснена працівниками поліції на невідповідний технічний засіб не може бути взята до уваги як належний доказ.

З долученого до справи відеоматеріалу вбачається висловлена водію працівниками поліції пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння шляхом продуття алкотестеру Драгер на місці, на що ОСОБА_1 відповідає, що «Я не доверяю этому прибору. Я готов съездить на экспертизу и пройти экспертизу».

Під час цієї співбесіди поліцейські, не дослуховуючи позицію водія щодо намірів пройти експертизу в медичному закладі, постійно його перебивають та наполягають на відповіді «так» чи «ні» на пропозицію пройти огляд на місці, на що водій відповідає «ні».

Після чого, розцінюючи таку відповідь як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції приступили до складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зважаючи на незгоду водія пройти огляд за допомогою алкотестеру на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції не було роз`яснено водію порядок проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та не запропонували проїхати в такий заклад охорони здоров`я, тим більше, що водій фактично не заперечував пройти такий огляд, піддаючи сумнівам можливі результати огляду на місці зупинки.

Крім того, підлягає критичній оцінці визнаний судом першої інстанції належним доказом акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який не містить прізвище, ім`я та по батькові водія як особи, яка відмовилась від проходження такого огляду, що позбавляє суд можливості ідентифікувати такий доказ стосовно саме особи притягнутого.

Зазначені обставини свідчать про порушення працівниками поліції порядку проходження огляду на стан сп`яніння, встановленого ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що зібрані по справі докази в їх сукупності в повній мірі не відповідають критерію доведення «поза розумним сумнівом», виниклі сумніви щодо винуватості притягнутого згідно з положеннями ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись на його користь.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю з підстав недоведеності в діях водія ОСОБА_1 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2022 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна