Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2001/22
П О С ТА Н О В А

29 грудня 2022 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А. Л. , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Інспектором СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Волотовським А.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 301547 від 12.08.2022, згідно якого 12.08.2022 о 16 год. 20 хв. в с. Норинськ по вул. Центральна, 5 Овруцької ТГ Коростенського району ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" та проведення такого огляду в медзакладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Адвокат Лугинець В.П. надав заперечення щодо неправомірності складання адміністративного протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, в якому просить закрити провадження у справі про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Адвокат звертає увагу суду, що з відеозапису не вбачається, яким чином та за допомогою чого здійснювалась поліцейським зупинка ОСОБА_1 саме в момент безпосереднього його керування автомобілем під час руху. Інспектори поліції просто під`їхали до автомобіля, який вже зупинився, але при цьому жодного сигналу за допомогою гучномовця, звуко-світловою сиреною або жестом руки чи спецпалиці не було. Тобто, він не був належним чином зупинений на вимогу інспектора поліції, саме при порушенні ПДР України.

Даний факт підтверджується відеозаписом, з якого вбачається тільки спілкування ОСОБА_1 з інспекторами поліції, а самого факту його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці із вказаного відео не вбачається та яке саме правопорушення, яке б слугувало підставою для подальшої перевірки працівниками поліції його документів, він вчинив також не оголошується. Це свідчить, що фіксація правопорушення здійснювалася не безперервно, всупереч вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за№ 28/32999, що виключає його відповідальність за вказане правопорушення.

Крім того, постанова інспектора поліції серії БАВ № 327621 була складена в цей ж день, але о 17 год. 20 хв. та неподалік від місця складання протоколу (вул. Центральна, 5), а постанову складено по вул. Центральна, 10, тобто раніше на 1 год. 22 хв. за складання адміністративного протоколу, однак на відеозапису дана подія відсутня, та відображається лише складанням матеріалів по ст.130 ч. 1 КУпАП, тому виникає питання, чому при складенні вищевказаної постанови не було запропоновано ОСОБА_1 відразу пройти й медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння, а відповідь полягає в тому, що вказану постанову також було сфальсифіковано, оскільки в той момент його також ніхто належним чином не зупиняв взагалі, так як він сидів за кермом автомобіля, який був припаркований, тому після повторної зустрічі з цими ж працівниками поліції, він категорично відмовився мати справу та проходити тест на стан алкогольного сп`яніння на місці, так як до працівників поліції виникла недовіра. Коли протокол було вже складено, то він відразу вирішив звернутись до Овруцької ЦРЛ (чергового лікаря) для встановлення наявності чи відсутності у нього ознак алкогольного сп`яніння, оскільки він чітко знав, що в той день алкоголю не вживав, про що повідомляв працівників поліції та відображено на відеозаписі.

В результаті огляду лікарем ОСОБА_1 було видано медичну виписку № 1056/1673 від 12.08.2022, в якій вказано, що огляд проводився о 20 год. 26 хвилин (протягом 2-х годин з моменту складання адміністративного протоколу) та з якої вбачається, що він тверезий, ознак алкогольного сп`яніння у нього не виявлено. Перевірка також здійснювалась за допомогою приладу «Драгер», показник якого показав - 0,018 проміле, а допустимою нормою є - 0,20 проміле, що підтверджується відповідною її копією.

Відповідно до вимог ст. ст. 265-2, 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом.

Проте матеріали справи не місять акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання, у водія автомобіль ніхто не вилучав, від керування транспортним засобом не відстороняв.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що його дійсно ніхто не зупиняв. Поліція під`їхала до припаркованого автомобіля. Він не вживав в той день алкоголь. Працівники поліції йому не роз`яснили йому порядок проходження огляду на стан сп`яніння і не пропонували йому пройти огляд на місці.

Адвокат Лугинець В.П. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі, посилаючись на відсутність складу даного адміністративного правопорушення, відсутність будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 ..

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, його представника, дослідивши письмові докази та оглянувши в судовому засіданні відеозапис, долучені до справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та вищевказаної Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського; кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Судом під час розгляду справи було повністю та всебічно досліджено надані суду письмові та речові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №301547 від 12.08.2022, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №327621, відеозапис, який зроблено за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної бодікамери поліцейського, а також рапорт поліцейського СРПП ВП №1 Коростенського РУП Антона Волотовського від 12.08.2022.

При цьому, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, необхідно відмітити, що системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ, що ураховується з огляду на норми ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст. 280 КУпАП, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Сам обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейським, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

Так, в частині 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» законодавець закріпив, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1). Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ 3 п.2). Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіями Правил дорожнього руху України передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення, що розглядається, долучено оптичний диск марки «VIDEX DVD+R» із відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського та відео реєстратора службового автомобіля, на якому наявні три відеофайли під назвою: 000000__0039; 000000__0040 та NO 20220812 183308 000901. MP4.

При перегляді в судовому засіданні вказаного DVD+R диску з відеозаписами події, яка мала місце 12.08.2022 за участю ОСОБА_1 судом встановлено наступне. На відео файлі під назвою NO 20220812 183308 000901. MP4, час 18.33.10 18.34.08, відображається рух автомобіля, з якого ведеться запис (поліцейський автомобіль), який під`їхав до автомобіля марки «ВАЗ 21061», що вже зупинився. Після чого до автомобіля зі сторони водія підійшли два поліцейських. Звук відсутній. На цьому відеозапис було припинено.

З наступних двох відеофайлів під назвою 000000__0039; 000000__0040, час 18.44.25 19.02.34, вбачається, що працівник поліції підходить до легкового автомобіля зі сторони водія. На місці водія в автомобілі сидить особа чоловічої статі, не ОСОБА_1 , з яким поліцейський не спілкується. Після чого на капоті автомобіля поліцейський починає складати протокол про адміністративне правопорушення. Поряд стоїть ОСОБА_1 .. Поліцейський веде з кимось розмову про те, що хтось відмовився від проходження огляду.

Відтак, відеозапис не містить зафіксованого факту, що ОСОБА_1 взагалі 12.08.2022 керував транспортним засобом, в тому числі і автомобілем марки «ВАЗ 21061»; факту його зупинки працівниками поліції; виявлення поліцейським у водія ознак стану алкогольного сп`яніння і пропозицію йому пройти медичний огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" та проведення такого огляду в медзакладі. Відеофіксація не велася безперервно, а становить 3 окремих відео файли, що не дає змоги суду оцінити фактичні обставини справи.

Крім того, суд відмічає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №301547 від 12.08.2022 поліцейським зазначено час вчинення правопорушення 16 год. 20 хв.. Поряд з цим, з оглянутого відеозапису вбачається, що відеозйомка з відеореєстратора службового автомобіля починається з 18 год. 33 хв., а протокол про адміністративне правопорушення складено 12.08.2022 0 18 год. 44 хв..

Відповідно, наведений час вчинення правопорушення працівником поліції в протоколі не узгоджується з відеозаписами події.

ОСОБА_1 після складення відносно нього працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, на протязі двох годин з часу початку відеофіксації, а саме о 20 год. 26 хв., звернувся до КНП «Овруцька міська лікарня», де пройшов процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер". Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого №1056/1673 від 12.08.2022 ОСОБА_1 тверезий, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. На момент проведення тесту вміст алкоголю становив 0,018 ‰; що підтверджується також листом КНП «Овруцька міська лікарня» від 19.12.2022.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП. Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №301547 від 12.08.2022 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 N 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Також, відповідно до вимог ст. ст. 265-2, 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом.

Проте, автомобіль у ОСОБА_1 ніхто не вилучав, від керування транспортним засобом не відстороняв, а матеріали справи не місять акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання.

Інших будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини та документи які б підтверджували, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу, суду надано не було.

За встановлених обставин, матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 8 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

Таким чином, зважаючи, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, суду не було надано достатніх та незаперечних доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та відповідно про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 130, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець