САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/557/22
Провадження №3/726/468/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2022 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення нею правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 16.04.2022 року о 15 годині 30 хвилин, по вул. Калинівській, 13, керуючи транспортним засобом «Рено Меган», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, недотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем «Фольцваген транспортер», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з лівого боку, чим порушила вимоги п. 2.3, 12.1, 13.1 ПДР України. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючивище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність для водія наступає у випадку порушення ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, для того, аби притягнути водія до відповідальності, необхідним є встановити у його діях порушення правил дорожнього руху, які мають наслідком пошкодження транспортного засобу. Таке порушення повинно бути зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення та підкріплено належними доказами. У протоколі серії ААБ № 335660 від 16.04.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, недотрималась бокового інтервалу, внаслідок чого відбулось зіткнення із іншим автомобілем, чим порушила вимоги п. 2.3, 12.1, 13.1 ПДР України. Тобто у провину водію ставиться порушення вказаних пунктів ПДР України.

Пунктом 2.3. ПДР України визначено ряд обов`язків водія. Однак у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано конкретного підпункту (визначеного літерою), який було порушено ОСОБА_1 , а тому встановити вину останньої у порушенні даного пункту не видається можливим.

Пунктом 12.1 ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 10.1 ПДР України, безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху;

Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є бланкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути зазначено, який пункт, пункти Правил дорожнього руху України порушені особою, відносно якої складений протокол.

Юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України правопорушник не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом було досліджено схему місця ДТП, із якої встановлено, що проїздна частина дороги не містить горизонтальної розмітки. У такому випадку, водіями повинно бути виконано вимоги п 11.1 ПДР України, де зазначено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів, у випадку відсутності горизонтальної розмітки чи дорожніх знаків, визначаються самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Дослідивши схему ДТП встановлено, що у момент зіткнення, автомобіль «Рено Меган», під керуванням ОСОБА_1 , знаходився на відстані 1 метра передньою частиною (0,7 мерта задньою частиною) від правого краю проїзної частини (бордюру). Ширина проїзної частини дороги становить 8,20 метрів. На схемі ДТП не вказано відстань від автомобілю «Фольцваген транспортер» до одного із країв проїзної частини, однак очевидним є те (з врахуванням габаритів автомобіля «Рено меган»), що у момент зіткнення він знаходився у межах 3-х метрів від правого краю проїзної частини дороги. Фактично, автомобіль «Фольцваген транспортер» знаходився по центру проїзної частини дороги та мав достатньо простору для руху зліва (близько 3-х метрів), аби уникнути зіткнення.

Пунктом 11.2. ПДР України визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно п. 10.11 ПДР України, у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Враховуючи такі відомості, водій автомобілю «Фольцваген транспортер» здійснював випередження або обїзд автомобіля «Рено меган», який рухався у своїй смузі руху, тримаючись якомога правіше до правого краю дороги.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Калинівській він відчув удар в задню частину свого автомобіля «БМВ». Зазначає, що водій автомобілю «Фольцваген транспортер» не дотримався безпечної дистанції та одночасно допустив також зіткнення із автомобілем «Рено Меган».

Із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона рухалась у займаній нею крайній правій смузі руху, з невеликою швидкістю. Не здійснювали будь-яких маневрів. Неочікувано, з лівого боку в неї в`їхав автомобіль «Фольцваген транспортер».

Світок ОСОБА_3 , яка була пасажиром автомобілю «Рено Меган», у своїх письмових поясненнях вказала, що автомобіль «Фольцваген транспортер», який рухався зліва від автомобілю «Рено Меган», сильно «прогазував» і під час цього скерував правіше, підрізавши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , допустивши при цьому зіткнення із ним.

ОСОБА_4 вказав, що керуючи автомобілем «Фольцваген транспортер», почув гучний сигнал автомобіля, внаслідок чого відволікся та допустив наїзд на автомобіль «БМВ», який рухався попереду. Зазначає, що зіткнення із автомобілем «Рено Меган» відбулось у момент, коли водій останнього намагався здійснити маневр перестроювання.

Досліджені докази та їх системний аналіз дає можливість прийти до наступних висновків.

Водій автомобіля «Рено Меган» ОСОБА_1 рухалась по крайній правій смузі руху, тримаючись якомога правіше від правого краю дороги (близько 1 метру). При цьому, дослідженими доказами, в тому числі і протоколом, не встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала будь-який маневр чи змінювала напрямок руху, внаслідок чого могла перетнути траєкторію руху інших транспортних засобів. Натомість водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Фольцваген транспортер», маючи достатньо простору для руху (враховуючи ширину проїзної частини дороги), перебував на близькій відстані від автомобілю «Рено Меган» допустив зіткнення із ним та автомобілем «БМВ».

Таким чином встановлено, що водій автомобіля «Рено меган» не здійснював будь-яких маневрів, (перестроювання чи зміну напрямку руху), що призвело до порушеня правил ПДР України, такі дії водію у вину не ставились.

Встановлено також, що ОСОБА_1 , за обставин викладених у протоколі, не порушила вимоги п. 2.3, 12.1, 13.1 ПДР України. Окрім того, недоведеним є факт порушення останньою правил дорожнього руху, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку із зіткненням транспортних засобів.

Таким чином, зважаючи на відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, беручи до уваги наявність обґрунтованих сумнівів у доведенні вини ОСОБА_1 , які трактуються на користь останньої та те, що її вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, з метою недопущення необґрунтованого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 63 Конституції України, ст. 7, ст. 124, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук