Справа № 145/1015/22
Провадження №3/145/804/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 р. смт Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Віницької області Вальчук В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого оператором турбозмішування ТОВ «Валром Україна», за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

29.08.2022 р., о 20-40 год., в смт. Сутиски, по вул. Дзержинського, водій ОСОБА_1 , керував мотоблоком «Мотор Січ» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» результат 0,27 % у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що в той день він їхав до батька, та випив ліки «Афлубін» і запив квасом домашнього виготовлення. Потім він їхав у вказаному в протоколі населеному пункті на мотоблоці і його зупинили працівники поліції через відсутність габаритних ліхтарів та запитали чи він вживав спиртні напої і запропонували пройти освідування на стан сп`яніння, на що він погодився. Підійшовши до автомобіля працівників поліції у останніх в руках був прилад «Драгер» з трубкою, яку він не бачив як при ньому вставляли і яку він продував чотири рази в результаті чого показало 0,27%. Права йому не роз`яснювали. Коли він попросив повторно пройти освідування, йому сказали, що нібито результати вже пішли на Вінницю. Акт огляду не складали. На місці зупинки було двоє працівників поліції і все. Після складення протоколу поліцейські дали йому його копію протоколу і сказали, що він може рухатись далі, не забравши транспортний засіб на штраф майданчик. Також зазначив, що він вживав спиртовмісні ліки «Афлубін» і самостійно не проходив освідуваня на стан сп`яніння і не оскаржував дії працівників поліції з приводу складання даних адміністративних матеріалів. Зауважень до його письмових поясень на момент їх написання у нього не було. Просив закрити провадження у справі з підстав викладених ним у письмовому клопотанні.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він працює поліцейським СРПП ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, і точної дати не пам`ятає в смт. Сутиски він разом з своїм колегою ОСОБА_3 патрулюючи даний населений пункт зупинили ОСОБА_1 , який керував мотоблоком на якому не було світловідбиваючих засобів. Після зупинки колега почув у ОСОБА_1 запах алкоголю з рота і запропонував пройти йому медичне освідування на що останній погодився. Результат тесту був більше 0,2 проміле точніше не пам`ятає. Після чого були складені адміністративні матеріали по ст.130 ч.1 КУпАП, під час яких ОСОБА_4 роз`яснювали його права. Також, доповнив, що він вів відеозйомку, коли ОСОБА_1 продував прилад «Драгер». Чому немає іншого відеозапису йому невідомо, оскільки матеріали оформлював його колега. Мотоблок був із сидінням для водія. Іншого водія вони не шукали.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що він працює інспектором СРПП ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області. Щодо даної справи зазначив, що точної дати не пам`ятає було тепло і темно. Могло бути 29.08.2022 року. Подія була в смт. Сутиски по вул. Дзержинського. Ними було зупинено транспортний засіб, причину зупинки не пам`ятає скоріше за все відсутність світловідбиваючих приладів. Після чого водію було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння, так як від нього було чути запах алкоголю з порожнини рота, на що останній погодився і результат тесту показав більше допустимої норми (0,2%). При оформлені матеріалів водію роз`яснювали його права. Він казав, що вживав квас. Трубку в прилад драгер розпаковували та вставляли при водієві. З якого разу після продуття тест показав стан алкогольного сп`яніння він не пам`ятає. Чому не склали акт про направлення на освідування не може сказати. Чи просив ОСОБА_1 пройти ще раз освідування не пам`ятає. З приводу відеозапису на даний час нічого не може пояснити.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівників поліції, які складали дані адміністративні матеріали, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, а також докази, надані ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою (ч.1 ст.254 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 , винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що його вина у повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 , у повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №243825 від 29.08.2022 року; результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу був проведений за допомогою алкотестера «Драгер 6810» від 29.08.2022 року результат якого показав 0,27 %; відеозаписом, на якому чітко видно та чути як ОСОБА_1 продувши прилад «Драгер» в присутності працівників поліції, які при ньому ж вставляли трубку в зазначений прилад, де результат тесту показав 0,27%, а також на зазначеному відеозаписі чітко чути як працівник поліції запитує чи вживав ОСОБА_1 спиртне чи приймав ліки і останній відповів, що вживав ліки (Афлубін, який із наданої ним же ж інструкції для медичного застосування лікарського засобу «Афлубін» містить спирт; поясненнями працівників поліції.

Так, з дотриманням вимог ст.ст.252, 279, 280 КУпАП, суд перевірив докази, що містяться в матеріалах справи, на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст.251 КУпАП та в контексті їх узгодженості між собою і відповідності поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснень працівників поліції та відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, а також доказами наданими ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №243825 від 29.08.2022 року складено уповноваженою посадовою особою поліцейським СРПП ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Стародубом В.В. в межах наданих йому повноважень із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376 від 06 листопада 2015 року, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

З дотриманням вимог ч.2 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №243825 від 29.08.2022 року підписаний особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у момент його складення ОСОБА_1 не висловив будь-яких заперечень чи зауважень до нього.

Отже, зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №243825 від 29.08.2022 року, не дивлячись на відсутність вказівки в ньому про те, які вимоги ПДР порушив ОСОБА_1 , на думку суду не є суттєвим порушенням, так як не впливає на суть правопорушення, і в загальному відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки містить відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, надано право подати пояснення до протоколу (а.с.3), в яких також останній не висловив будь-яких зауважень.

Відтак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оспорював ні факту керування транспортним засобом на вул. Дзержинського (В. Стеценка) в смт. Сутиски, 29.08.2022 року о 20-45 годині, ні факту керування ним транспортним засобом після вживання спиртовмісних лікарських засобів, ні факту, що належний йому та мотоблок є транспортним засобом.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення, погрози чи залякування. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.

Тому, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності. Медичні документи надані ОСОБА_1 з зазначенням його діагнозу судом не враховуються, оскільки вони датовані 2018 роком і з часу їх видачі минуло 4 роки. Також, суд не приймає до уваги посилання останнього, щодо складення даного протоколу та проведення освідування на стан сп`яніння яке відбувалось у відсутності свідків, оскільки дані дії працівниками поліції проводились у відповідності до ч. 2 ст.266 КУпАП.

При цьому, сам ОСОБА_1 як у своєму поясненні до протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що результат його огляду становить 0,27 ‰ алкоголю, так і на відеозаписі вказав, що вживав ліки «Афлубін», що відповідає викладеному поліцейським обвинуваченню у протоколі про адміністративне правопорушення та узгоджується із тестом з приладу «Драгер» (а.с.4-6).

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною, оскільки пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу останній погодився та пройшов відповідний огляд, результатом якого є встановлення факту алкогольного сп`яніння з результатом у 0,27 % алкоголю.

Посилання ОСОБА_1 на те, що мотоблок «Мотор Січ» не відноситься до категорії механічних транспортних засобів суд вважає необґрунтованим, оскільки згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, таким чином мотоблок і є таким механізмом.

Хоча в наказі Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні», яким затверджено перелік транспортних засобів, мотоблок до них не відноситься, однак, відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху України всі транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см. належать до категорії «А1».

Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим об`ємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).

Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, яка керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Судом встановлено і даний факт не заперечується ОСОБА_1 , що належний йому мотоблок, яким він керував, споряджений двигуном та був обладнаний причепом або кузовом для перевезення пасажирів та вантажу, а також сидінням для водія, тому доводи про те, що мотоблок не є транспортним засобом, що виключає об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає безпідставними.

Крім того, суд вважає, що підстави не довіряти результату тесту "Драгер 6810" відсутні. Вимоги при проведенні огляду та складенні адміністративного протоколу поліцейським дотримані, а ті недоліки на які посилається ОСОБА_1 не є суттєвими та такими, що складенні з порушенням відповідних вимог.

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не можуть бути взяті до уваги.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, що встановлено ст.251 КУпАП.

Суд вважає, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними поліцейським доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав для сумнівів у їх достовірності суд не вбачає.

Оскільки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання лікарських засобів, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

В своєму рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 був зобов`язаний не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На переконання суду, висновок про винуватість ОСОБА_1 не спростовуються доданими Виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 від 07.09.2018 та 14.09.2018 року, протоколом ультразвукового дослідження органів черевної порожнини від 11.09.2018 року та решти доданих матеріалів (а.с.23-65), а доказів того, що ОСОБА_1 оскаржувалися дії поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, з довідки ВП №2 Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_1 11.09.2013 року (а.с.8).

Законом України №1231-ІХ від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.130 КУпАП, якими посилено відповідальність за порушення, допущені вказаною нормою Закону.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України у виді штрафу з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 130, 245, 251, 254, 266, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення за цією статтею у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., які стягнути на р/рахунок № UA 0002001, призначення платежу: 21081300; серія ААБ номер протоколу 243825, одержувач: ГУК у Вінницькій обл./Він об./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 496,20 грн. на р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106 .

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Вальчук В. В.

Строк пред"явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.