ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/418/22 Справа № 694/1393/22 Категорія: ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Сакун Д. І. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А. за участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 вересня 2022 року, якою щодо -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 28.07.2022 року о 23.34 год. в м. Звенигородка по вул. Чорновола керував автомобілем «Ford Fusion», д.н.з НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків звуковою сиреною не зупинився. Водій був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Чорновола в м. Звенигородка шляхом утворення штучного затору, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР. Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 , 28.07.2022 року о 23.34 год. в м. Звенигородка по вул. Чорновола керував автомобілем «Ford Fusion», д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестіка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив що за кермом не перебував та працівники поліції його не зупиняли, а зайшли до нього у двір домоволодіння і надягнули кайданки. Крім того подав письмові заперечення, відповідно до яких також пояснював, що за кермом не перебував, а лише сів за кермо машини, яка стояла у дворі домоволодіння, щоб витягнути ключі із запалення. Вказав, що пройти освідування за допомогою приладу Драгер йому не пропонували. Зазначив, що всі адміністративні матеріали сфальсифіковані, в тому числі диск з відеозаписом правопорушення.

Постановою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 вересня 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Скасувати постанову Звенигородського районного суду від 07.09.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а

адміністративну справу закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необгрунтованою.

Судом було грубо порушено вимоги ст.. 268 КУпАП де вказано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, працівниками поліції в присутності ОСОБА_1 ніяких документів не складалося, копії протоколу про адмінправопорушення та копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не вручалось так само ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Додає, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до ухвалення судом незаконного та необгрунтованого рішення, яке більш того не відповідає фактичним обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 , 28.07.2022 року о 23.34 год. в м. Звенигородка по вул. Чорновола керував автомобілем «Ford Fusion», д.н.з НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків звуковою сиреною не зупинився. Водій був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Чорновола в м. Звенигородка шляхом утворення штучного затору, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР. Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 , 28.07.2022 року о 23.34 год. в м. Звенигородка по вул. Чорновола керував автомобілем «Ford Fusion», д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестіка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155226 від 29 липня 2022 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 28.07.2022 року о 23.34 год. в м. Звенигородка по вул. Чорновола керував автомобілем «Ford Fusion», д.н.з НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків звуковою сиреною не зупинився. Водій був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Чорновола в м. Звенигородка шляхом утворення штучного затору, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР. Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ст. 122-2 КУпАП.(а.с.1);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155216 від 29 липня 2022 року, де зазначено, що ОСОБА_2 , 28.07.2022 року о 23.34 год. в м. Звенигородка по вул. Чорновола керував автомобілем «Ford Fusion», д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестіка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР Відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.3);

- даними висновку № 145 щодо медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 29.07.2022 року, де зазначено, що гр. ОСОБА_1 мав запах алкоголю з порожнини рота, проте пройти освідування у встановленому законом порядку відмовився.(а.с.24);

- даними письмових пояснень ОСОБА_3 від 29.07.2022 року, де зазначено, що він був запрошений в якості свідка під час складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та в його присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Ставити підпис в адміністративному протоколі теж відмовився.(а.с.25);

- даними письмових пояснень ОСОБА_4 від 29.07.2022 року, де зазначено, що він був запрошений в якості свідка під час складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та в його присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Ставити підпис в адміністративному протоколі теж відмовився.(а.с.26);

- даними рапорту поліцейського СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старший сержант полії Д. Павлова, де зазначено, що під час патрулювання м. Звенигородка по вул. В. Чорновола біля Звенигородського краєзнавчого музею 28.07.2022 року о 23 год. 34 хв., було

помічено автомобіль «Форт ФЮЖЕН» д.н.з НОМЕР_1 , який порушував комендантську годину, а тому було прийнято рішення про зупинку даного т.з. та на службовому автомобілі було ввімкнено проблискові маяки синього та червоного кольору та звукову сирену, але даний т.з. не зупинився та продовжив рух, під час переслідування даного автомобіля в гучно мовець було сказано попередження про зупинку водієм автомобіля «Форт Фюжен» але автомобіль не зупинявся. В подальшому автомобіль заїхав на приватну територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Спільно з поліцейським ОСОБА_5 , підійшли до водійської діверки водія автомобіля «Форт Фюжен», які були вже відчиненні за кермом якого находився гр. ОСОБА_1 , який на вимогу поліції вийти з автомобіля відмовився, тому його було попереджено, що згідно підпункту А пункту 1 ч. 3 ст.45 Закону України про Національну поліцію що до нього буде застосовано спеціальний засіб кайданки, але водій продовжив чинити опір, тому на водія було одягнуто кайданки та затримано, після чого було доставлено до Звенигородської лікарні на огляд до лікаря на стан алкогольного сп`яніння. У лікарні в присутності двох свідків гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_6 , громадянин і ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підписувати адміністративні матеріали, які були складені відносно нього, а саме за ст. 130 ч.1 ст122-2 відмовився.(а.с.27)

- даними відеоматеріалів патрульних поліцейських, якими підтверджуються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.6-38).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями п. 2.4 Правил дорожнього руху передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП, оцінивши надані докази.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи вина ОСОБА_1 повністю доведена доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155226 від 29 липня 2022 року, протоком про адміністративне правопорушення серії ААБ № 155216 від 29 липня 2022 року, медичним висновком № 145 щодо медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 29.07.2022 року, де зазначено, що гр. ОСОБА_1 мав запах алкоголю з порожнини рота, проте пройти освідування у встановленому законом порядку відмовився, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 29.07.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 29.07.2022 року, даними рапорту поліцейського СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, даними відеоматеріалів патрульних поліцейських, якими підтверджуються обставини викладені в протоколах про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, є необгрунованим, оскільки з постанови суду першої інстанції вбачається,що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні та давав пояснення, які за змістом тотожні апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що за кермом була його дружина, також є необґрунтованими.

Так, з відео вбачається, що під час спілкування з поліцейськими дружина ОСОБА_1 ніяких пояснень про те, що вона була за кермом транспортного засобу не давала.

Покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд апеляційної інстанції вважає неправдивими та такими, що направленні на сприяння ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне, крім того, покази даних свідків спростовуються даними відео матеріалів, які є належним та допустимим доказам.

Так, з відеоматеріалів вбачається, що патрульний поліцейський автомобіль переслідував автомобіль ОСОБА_1 з увімкненими проблисковими маячками та звуковим сигналом сирени, в гучномовець автомобіля вимагали зупинки. При цьому водій автомобіля вимогам співробітників поліції не підкорився та на значній швидкості продовжував рух. Врешті автомобіль заїхав у двір приватного домоволодіння і зупинився. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 , який при зупиненні одразу почав висловлюватися нецензурними висловами на адресу співробітників поліції на запитання «Чому тікав?», почав чинити опір. В подальшому він був доставлений до Звенигородської ЦРЛ. Надалі з відео вбачається, що ОСОБА_1 на прохання лікаря відмовився пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Решта доводів апелянта також спростовується даними відеозаписів, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи.

Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції виніс обґрунтовану постанову та прийняв правильне рішення, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь її вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.09.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, 122-2 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок