№566/907/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року смт Млинів, Рівненської області

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Бандура А.П. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області

_____________________________________________________________________________

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,

жителя АДРЕСА_1

місце роботи, посада: непрацюючого

документ, що посвідчує особу: паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 16 червня 1999 року Млинівським РС УМВС України в Рівненській області,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 24 вересня 2022 року, о 20 годині 50 хвилин, по місцю проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно дружини ОСОБА_3 , в ході якого виражався на її адресу нецензурною лайкою, принижував, погрожував, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, як вбачається під час відстеження відправлення на сайті «Укрпошта» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 . Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ№409180 від 24 вересня 2022 року, поясненнями ОСОБА_3

(а.с.2,6)

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Статтею 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Правопорушення було вчинено 24 вересня 2022 року, на момент розгляду справи закінчився трьохмісячний термін накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, а тому, з врахуванням наведеного, справа про адміністративне правопорушення повинна бути закрита провадженням в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, враховуючи положення п. 7 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_2 необхідно закрити за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 33-35,283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області, який виніс постанову.

Суддя: А.П. Бандура