Номер провадження: 33/813/1260/22
Головуючий у першій інстанції Адамов А. С.
Доповідач Красновський І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Красновський І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 вересня 2022 року відносно нього передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Капітонов подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову судді від 08 серпня 2022 року відносно нього незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за недоведеністю в скоєнні адміністративного правопорушення. Так зазначає, що суд не звернув увагу на порушення при складанні адміністративного протоколу. Стверджує, що докази, на підставі яких його було притягнуто до відповідальності, є недопустимими, а саме недоліки відеозаписів, долучених до матеріалів справи, калібрування газоаналізатора проведено майже шість місяців назад, акт огляду на стан сп`яніння не відповідає дійсності. Крім того, зазначає, що працівники поліції не запропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння та не може бути доказ розписка батька особи ОСОБА_2 про відповідальне зберігання автомобіля. Відсутність по справі свідків та додаткових доказів свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР № 077670 від 13.12.2021 року, згідно якого водій ОСОБА_1 13.12.2021р. о 20:59 год. в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Болградське шосе, №5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Drager Alkotest 7510» ARLV-0435, тест № 545 від 13.12.2022, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,61% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до 245, 251, 252 КУпАП, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим, вина його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена зібраними по справі доказами, а саме: даними зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР № 077670 від 13.12.2021 року складений за порушення вимог п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, даними відеозйомки про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, оскільки у відповідності до вимог п. 2.9а ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Водій ОСОБА_1 керувати транспортним засобом у стані алкогольного, а тому відповідні його дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, що також пфідтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та результатом перевірки на стан сп`яніння ОСОБА_1 із застосуванням приладу Drager Alkotest 7510 ARLМ-0425; тестом № 546 від 13.12.2021 за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,61% промілета даними відеофіксації даного адміністративного правопорушення - є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 266 КупАп у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому ст. 267 КУпАП він не оскаржував, незгоду за результатами застосуванням приладу Drager Alkotest 7510 ARLМ-0425 не висловллював, а тому у суду першої інстанції та у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання об`єктивними тверджень апелянта, що протокол відносно нього складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, що протокол є упередженим та не відповідає дійсним обставинам.

Відеозапис, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР № 077670 від 13.12.2021 року відповідає вимогам ч.2 ст. 266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженогоНаказом Міністерства внутрішніх справ України від18 грудня 2018 року № 1026.

В свою чергу апеляційний суд визнає докази, які були дослідженні під час апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що мали місце 13 грудня 2021 року та ставляться у провину ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази повністю та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.9а) Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, доводи, які викладені в апеляційній скарзі, були предметом перевірки в суді першої інстанції та вони не спростовують висновків суд і з цими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченні ст. 35 КУпАП та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП та вимогам Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зважаючи на те, що «будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються матеріалами адміністративної справи, інших доводів, які б свідчили про недоведеність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції або закриття провадження у справі, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 вересня 2022 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік- без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Красновський