Справа номер 237/3537/22
Номер провадження 3/237/2396/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2022 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Приходько В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовий квиток НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 13.04.2010 року, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

30.11.2022 року о 14:02 годині в тимчасовому місці дислокації підрозділу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ командира роти лейтенанта ОСОБА_2 на вибуття у район виконання завдань на ВОП «К..нь» на підставі того, що у нього низький морально-психологічний стан в особливий період.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, обґрунтувавши тим, що не може виконувати службові обов`язки без надання психологічної допомоги.

Заступник з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що солдат ОСОБА_1 звертався з зазначеною скаргою на стан морального самопочуття, на що була проведена бесіда та запропонована спеціалізована допомога психолога. ОСОБА_1 від пропозиції відмовився. Після цього, 30.11.2022 року в тимчасовому місці дислокації в/ч НОМЕР_1 командиром роти лейтенантом ОСОБА_2 було доведено наказ особовому складу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_3 на вибуття у район виконання завдань на ВОП «К..нь», серед якого був ОСОБА_1 Наказ виконувати відмовився через погане моральне самопочуття.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення № 02/2022 від 30.11.2022 року (відповідає вимогам ст. 256 КУпАП), пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №5 від 01.05.2022 року, витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №50 від 15.06.2022 року, службову характеристику ОСОБА_1 , CD диск з відеозаписом про скоєне правопорушення, заслухавши учасників у судовому засіданні, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2022 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 02/2022 за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП. Диспозиція ч. 2 ст. 172-10 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника) вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно пояснення свідка ОСОБА_4 , останній пояснив, що 30.11.2022 року о 14:02 годині в тимчасовому місці дислокації підрозділу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , отримав наказ від командира роти лейтенанта ОСОБА_2 на вибуття у район виконання завдань на ВОП для облаштування та було надано 2 години для підготовки і збору речей. Від виконання наказу ОСОБА_1 відмовився через незадовільний свій морально-психологічний стан.

Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_5 .
Крім того, з відеозапису від 30.11.2022 року вбачається, що солдату ОСОБА_1 був доведений наказ командира роти лейтенанта ОСОБА_2 на вибуття у район виконання завдань на ВОП «К..нь», який ОСОБА_1 відмовився виконувати.

Указом Президента України N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, з подальшими змінами, введено воєнний стан в Україні.

Відповідно до вимог статей 9, 11, 16, 17, 303, 304 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України військовослужбовець зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно вивчати військову справу, вдосконалювати свою майстерність, постійно підвищувати свої професійні навички, зразково виконувати свої службові обов`язки, чітко та в зазначений строк виконувати накази командира, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 254 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про

захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

На запропоновану допомогу психолога ОСОБА_1 відмовився, незадовільний морально-психологічний стан не підтверджений належними доказами, тому вказана скарга не оправдовує невиконання законного наказу командира.
Оцінюючи надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, скоїв відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинену в умовах особливого стану, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-10 ч. 2 КУпАП.

Суд зауважує на те, що вказаний вчинок зі сторони солдата ОСОБА_1 негативно впливає на військову дисципліну у військовому колективі, не сприяє зміцненню стану законності у військовій частині, підриває авторитет Збройних Сил України, створює серед особового складу частини відчуття безкарності за невиконання або неналежне виконання обов`язків військової служби.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовую, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-10 ч. 2 КУпАП, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, визначених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, як такого, що буде достатнім для виправлення правопорушника.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року.

На підставі викладеного, ст. 172-10 ч. 2 КУпАП , керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 ч. 2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Вікторія Анатоліївна Приходько