Справа № 461/6770/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/141/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Яцишина Андрія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Галицького районного суд м. Львова від 14 грудня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 31 липня 2021 року о 03 год. 20 хв., в м. Львові по вул. Кн. Романа, 20 керував транспортним засобом Toyota Prada д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога від 31 липня 2021 року №001639, повторно протягом року.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Яцишин А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він не приймав участі в судовому засіданні, копію рішення отримав 17 січня 2022 року.

Вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм чинного законодавства.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні будь які докази керування ОСОБА_1 , автомобілем 31 липня 2021 року у стані алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що судом першої інстанції не допитано свідка ОСОБА_2 , даній особі відомі важливі обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того зазначає, що постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31 липня 2021 року серія БАА № 586258 та серія БАА № 586110, які були складені на ОСОБА_1 скасовані рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2021 року у справі № 461/6754/21 та від 03 грудня 2021 року у справі № 461/6755/21.

Вказаними судовими рішеннями встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи, а саме про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, зокрема не перебування останнього 31 липня 2021 року у статусі водія.

У судове засідання призначене на 23 лютого 2022 року ОСОБА_1 не прибув, подав клопотання про відкладення розгляду справи, 18 березня 2022 року в судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представник адвокат Яцишин А.В. не прибули, про причини неявки не повідомили, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

27 квітня 2022 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Яцишин А.В. у судове засідання апеляційного суду повторно не прибули, про причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та його представника адвоката Яцишина А.В.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 та його представник адвокат Яцишин А.В. не приймали участі в суді першої інстанції, про результат розгляду справи дізналися 17 січня 2022 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити останньому строк на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є повторне протягом року керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у матеріалах справи:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № № 270467 від 31 липня 2021 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проведено у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою м. Львів, вул. Кульпарківська, 95;

-висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001639 від 31 липня 2021 року ( а.с. 7), з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-результаті приладу «Драгер» (а.с. 1-2), з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат огляду 1 проміле);

-акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а.с. 5-6), з якого вбачається, що результат приладу «Drager» 1 проміле;

-відеозаписі, долученому до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля Toyota Prada д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби, інших осіб в автомобілі не було, водієві було повідомлено про причини зупинки, про наявність в нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), роз`яснено його права та обов`язки, водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» ( результат 1 проміле) з результатом приладу не погодився, в медичному закладі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який показав позитивний результат;

-довідці Інспектора ВАП УПП у Львівській області лейтенанта поліції С.Деда (а.с. 9), відповідно до якої ОСОБА_1 притягався 14 грудня 2020 року Франківським районним судом м. Львова за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-постановах Франківського районного суд м. Львова від 18 листопада 2020 року, 14 грудня 2020 року ( а.с.47-49), з яких вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Твердження сторони захисту, що в матеріалах справи відсутні будь які докази керування ОСОБА_1 , автомобілем 31 липня 2021 року у стані алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

У своїй постанові Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Prada д.н.з. НОМЕР_1 , пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» ( результат огляду 1 проміле (а.с.1)), після чого пройшов огляд в медичному закладі, що підтверджується висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001639 від 31 липня 2021 року ( а.с. 7), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. З відео матеріалів проведених в медичному закладі, під час опитування лікаря водій зазначив, своє прізвище ОСОБА_1 .

Аргументи адвоката Яцишина А.В., що судом першої інстанції не допитано свідка ОСОБА_2 , не беруться до уваги апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд викликав повісткою свідка ОСОБА_2 , на судове засідання призначене 14 грудня 2022 року ( а.с. 63), проте він не прибув, та стороною захисту не був доставлений до місцевого суду, окрім того апеляційний суд зазначає що з відеозапису вбачається, що жодних свідків на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі не залучалося.

Покликання адвоката на те, що постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31 липня 2021 року серія БАА № 586258 та серія БАА № 586110, були скасовані рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2021 року у справі № 461/6754/21 та від 03 грудня 2021 року у справі № 461/6755/21, та такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки не спростовують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій ОСОБА_1 , на місці зупинки автомобіля, не заперечував факт керування транспортним засобом, а лише просив повідомити йому причину зупинки.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Яцишина А.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокатові Яцишину Андрію Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суд м. Львова від 14 грудня 2021 року

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Яцишина Андрія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.