ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 Справа №607/17505/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , не працює,

за ч. 3 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №351227 від 17 листопада 2022 року, 17 листопада 2022 року близько 20 год. 10 хв. громадянин ОСОБА_1 перебував у громадському місці, на зупинці громадського транспорту по вул. Бережанській, 12 у м. Тернополі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, чим ображав людську гідність і громадську мораль. Правопорушення вчинене втретє протягом року (постановою серії ГАБІ №713241 від 06 липня 2022 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП та постановою серії ГАБІ №927683 від 17 серпня 2022 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП).

У протоколі серії ВАВ №351227 від 17 листопада 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проставлення підпису у протоколі, однак повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться 02 грудня 2022 року о 10 год. 00 хв.

У судове засідання 02 грудня 2022 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Постановою судді від 02 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 застосовано привід у судове засідання на 13 грудня 2022 року на 10 год. 40 хв., однак зазначена постанова не виконана.

У судові засідання жодного разу, в тому числі 13 грудня 2022 року о 10 год. 40 хв., ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, постанови про його привід у судові засідання не виконані.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби, статтями 146, 160, 185-1, 212-7 - 212-20 - у триденний строк, статтями 46-1, 51, 166-9, 176 і 188-34 - у п`ятиденний строк, статтями 101-103 цього Кодексу - у семиденний строк. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги строки розгляду справи, суд вважає, що відсутні обставини, які б не давали суду можливості розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судом вжито всіх можливих заходів з метою забезпечення його участі в розгляді справи, ОСОБА_1 був повідомлений про місце і час розгляду справи на 13 грудня 2022 року о 10 год. 40 хв., клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, справу слід розглянути у відсутності ОСОБА_1 .

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено наявні у справі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №351227 від 17 листопада 2022 року, зміст якого викладено вище;

-рапорт інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Колодій В.В. від 17 листопада 2022 року, у якому зазначено, що працівники поліції здійснили виїзд за адресою: м. Тернопіль, вул. Бережанська, 12, оскільки надійшло звернення інформаційного характеру, у якому було вказано, що за цією адресою невідомий чоловік перебував на зупинці громадського транспорту у стані алкогольного сп`яніння. Прибувши за вказаною адресою, працівниками поліції було виявлено та встановлено особу громадянина ОСОБА_1 , щодо нього було складено протокол за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Також, до матеріалів справи долучено витяги з ІПНП України, а саме постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №147949 від 24 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн, а також постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №713241 від 06 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

Частино 3 статті 178 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

Проте, належні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 появи в громадському місці у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появи в громадських місцях у п`яному вигляді у матеріалах справи відсутні.

Так, на підтвердження вини надано лише рапорт працівника поліції та витяги з ІПНП України щодо ОСОБА_1 .

Наявний у матеріалах справи рапорт не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП, оскільки, рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом у спілкуванні між працівниками поліції, але не є доказом вини особи у вчиненні правопорушення.

Будь-які інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі, й закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Зокрема, в рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що презумпція невинуватості насамперед є процесуальною гарантією у кримінальних справах, але сфера застосування цього принципу значно ширша: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. Презумпція невинуватості є одним із аспектів справедливого судового розгляду.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні 17 листопада 2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 17 листопада 2022 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 178 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 178, 247, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяН. М. Сташків