КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3000/2022 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатченко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду за участі адвоката Мінка А.В., потерпілої ОСОБА_1 , апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Мінка Андрія Валентиновича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Йорданії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 381064 від 24 вересня 2021 року ОСОБА_2 8 вересня 2021 року близько 8 години 05 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство в сім'ї відносно тещі ОСОБА_1 : погрожував розправою, кричав, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито за закінченням строку притягнення до відповідальності.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_2 - адвокат Мінко А.В. засобами поштового зв`язку (конверт з датою оформлення -22.09.2022) подав апеляційну скаргу, зареєстровану в суді першої інстанції 29 вересня 2022 року, вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ухваленою за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати постанову в повному обсязі, прийняти нову, якою закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на незгоду з діями працівників поліції по оформленню протоколу відносно ОСОБА_2 , коротко викладає причини конфліктних стосунків між ОСОБА_2 , його колишньою дружиною та тещею - ОСОБА_1 після розлучення, що пов`язані, зокрема, з незаконним заволодінням з боку його колишньої дружини та тещі належним ОСОБА_2 майном, фактичним позбавленням його права користуватися жилим приміщенням та вчиненням стосовно нього інших протиправних дій.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є законною, підстави для її скасування відсутні, а заява апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження є такою, що підлягає до задоволення з огляду на обставини викладені в апеляційній скарзі та додані докази.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП,постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Апелянт вказує, що копію постанови від 25 лютого 2022 року ОСОБА_2 не отримував, ознайомився з нею в Єдиному державному реєстрі судових рішень, де вказана постанова була оприлюднена лише 11 липня 2022 року. 20 липня 2022 року він звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду, але її було повернуто з мотивів необхідності подати апеляційну скаргу через місцевий суд, яким було ухвалено дану постанову, що підтверджується копією листа Київського апеляційного суду (а.с. 38) та конвертом з даними дати відправлення апеляційної скарги (а.с. 40).

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, викладені в апеляційній скарзі та підтриманів судовому засіданні щодо поновлення строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП з`ясувавши обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП правомірно закрито за закінченням строку притягнення до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 381064 від 24 вересня 2021 року, ОСОБА_2 8 вересня 2021 року близько 8 години 05 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство в сім'ї відносно тещі ОСОБА_1 , а саме: погрожував розправою, кричав, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, чим спростовується пояснення апелянта, оскільки в протоколі та матеріалах протоколу зазначено всі обставини, які підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Відповідно до статті 1732 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі - умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Дана категорія справ про адміністративні правопорушення є підвідомчою судам загальної юрисдикції (районні, міські, міськрайонні, районні у містах суди).

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності;чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в: умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений; неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення термінового заборонного припису.

Закон розрізняє такі види насильства:

Фізичне насильство, що є формою домашнього насильства, та включає: ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Пихологічне насильство - насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - навмисні дії одного члена сім`ї щодо іншого, спрямовані на позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Суб`єкт загальний - фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку.

Особливий - особа, на яку вже було накладено адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення - частина друга цієї статті).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суд, дослідивши всі обставини справи, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 381064 від 24 вересня 2021 року відносно ОСОБА_2 , заявою гр. ОСОБА_1 щодо вчинення ОСОБА_2 відносно неї психологічного насильства.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Протокол підписаний особою, яка його склала.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини визначають наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною 2ст. 19 Конституції України задекларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, та письмових поясненнях, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано закрив провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду, викладені в постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеногота керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику ОСОБА_2 - адвокату Мінку Андрію Валентиновичу строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду містаКиєвавід 25 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Мінка Андрія Валентиновичазалишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2022 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В. Ігнатченко