Справа № 345/1547/22
Провадження № 3/345/584/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., з участю адвоката Онофришина В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ст. ст. 130 ч. 1, 173, 185 КУпАП, -

встановив:

На розгляді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч. 1, 173, 185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 125617 від 12.06.2022, ОСОБА_1 12.06.2022 о 23.30 годині по проспекту Лесі Українки в м. Калуші керував транспортним засобом марки «Mercedes Vito 108», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду відмовився. Також зазначено, що такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 065153 від 12.06.2022 ОСОБА_1 12.06.2022 близько 23.35 год. в м. Калуші по пр. Лесі Українки, перебуваючи в нетверезому стані, висловлювався в сторону працівників поліції нецензурними словами, чим порушував громадський порядок. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Також 12.06.2022 на ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 065160, згідно якого він 12.06.2022 о 23.35 год. в м. Калуші по пр. Лесі Українки, перебуваючи в нетверезому стані, злісно не виконував законну вимогу працівника поліції, а саме поводив себе агресивно, шарпав за одяг, намагався втекти та виражався в сторону працівників поліції нецензурними словами.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав суду клопотання про закриття провадження в справі. Зазначає, що не визнає свої вини в частині притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважає, що матеріали справи складені з порушенням вимог закону та його прав, в том числі права на захист. Вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення дані є суперечливими і не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами. Зокрема протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення для огляду на виявлення стану сп`яніння в медичному закладі були складені в його відсутності, для ознайомлення та підпису йому не надавалися, їх копії йому не були вручені. ОСОБА_1 зазначає, що на місці події не було жодних свідків, а лише військослужбовці Національної гвардії та працівники поліції. Крім того, наявний у справі відеозапис не відображає всіх подій та є фрагментарним. Тому просить суд закрити провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також просить закрити справу в частині притягнення його до відповідальності за ст. ст. 173, 185 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Онофришин В.О., після роз"яснення ст. 271 КУпАП зазначив в судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності його підзахисного. Просив закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а за ст. 173, 185 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Захисник зазначив, що інкриміновані його підзахисному правопорушення, передбачені ст. ст. 173, 185 КУпАП, були вчинені 12.06.2022, то на час їх розгляду закінчився тримісячний строк для накладення стягнення.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП захисник зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП були складені у відсутності ОСОБА_1 та його копії не були вручені його підзахисному. Протокол про адміністративне правопорушення містить суперечливі твердження, оскільки в ньому зазначено, що водій керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та в той же час містить ознаки алкогольного сп`яніння та що він відмовився від проходження огляду, однак не вказано на місці зупинки чи в медичному закладі, а також не зазначено дій щодо ухилення від такого огляду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вини особи у вчиненні правопорушення. Більше того, він був складений за відсутності ОСОБА_1 , його копія не була вручена йому на після складення, а також не направлялася поштовим відправленням. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та направлення на огляд не містять підпису його підзахисного, а також дані документи є суперечливими між собою в частині вказаних у них ознак алкогольного сп`яніння. Також захисник вказує, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, а всі вказані в матеріалах справи ознаки алкогольного сп`яніння є надуманими. З огляду на це вважає, що у працівників поліції не було правових підстав вимагати у його підзахисного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, на думку захисника, долучені до справи відеоматеріали не можуть бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 , оскільки вони є фрагментарними та неповними, а також зняті на особистий мобільний телефон, не відображають всіх подій, які відбувалися з моменту зупинки до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема не зафіксовано факт складання та надання ОСОБА_1 копії акта огляду чи направлення на огляд, ані присутності свідків. В матеріалах справи відсутні докази, що поліцейський не мав технічної можливості для застосування штатних пристроїв відеофіксації. Також даним відеозаписом не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також оформлення акту огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд до медичного закладу, а також вручення йому копій даних матеріалів.

Крім того, захисник вказує, що зазначені у протоколі свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є військовослужбовцями Національної гвардії України та на час патрулювання підпорядковуються начальнику Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та фактично прирівнюються до поліцейських, а тому є зацікавленими особами.

Захисник вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника, приходжу до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП приходжу до наступних висновків.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Як встановлено в судовому засіданні 12.06.2022 о 23.58 год. на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125617, з якого вбачається, що ОСОБА_1 12.06.2022 о 23.30 годині по пр. Л.Українки в м. Калуші керував транспортним засобом марки «Mercedes Vito 108», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду відмовився (а.с.1). Також в протоколі зазначено, що від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився. В протоколі зазначено, що він був складений у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12.06.2022 зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а також зазначено виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. В даному акті також вказано про відмову водія пройти огляд на стан сп`яніння, та зазначено свідками огляду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2).

Крім того, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.06.2022, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, відмовився від проходження огляду в медичному закладі (а.с. 3).

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений. Даним відеозаписом не зафіксовано хто саме зупинив його, а також що йому було повідомлено про причини зупинки, згідно вимог ст.ст. 268, 279 КУпАП було роз`яснено водію його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, на відеозаписі не зафіксовано встановлення ознак алкогольного сп`яніння у водія, які б давали підставу працівнику поліції пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння.Також з даного відеозапису не вбачається вручення водієві направлення в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, яке знаходиться в матеріалах справи, після складання якого водій відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, а також його відмова в отриманні копії протоколу та направлення.

При цьому, суд вважає безпідставним твердження захисника про недопустимість відеозапису як доказу в даній справі, оскільки мобільний телефон є технічним засобом (в розумінні ст. 40 ЗУ «Про Національну поліції»), який містить у собі функцію відеозапису та міг бути застосований в разі технічної несправності боді-камери працівника поліції, що й мало місце в даній ситуації.

Також в матеріалах справи наявні рапорти солдатів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на ім`я тво Начальника Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про те, що 12.06.2022 о 23.30 год. під час патрулювання в м. Калуші на проспекті Л.Українки вони зупинили автомобіль марки «Mercedes Vito 108», державний номер НОМЕР_1 , водій якого не мав документів та не представився. Після чого над`їхав патруль поліції міста Калуш (а.с. 5, 6). Дані солдати вказані у протоколі про адміністративне правопорушення як свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 заперечував факт присутності будь-яких свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Тому свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викликалися для допиту в судовому засіданні, однак до суду не з`явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису також не вбачається присутність свідків під час оформлення матеріалів справи.

З огяду на наведене, суд не приймає до уваги викладені свідками в рапортах обставини, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були безпосередньо допитані в судовому засіданні та не надали суду позазань щодо обставин вчинення правопорушення.

Крім цього в протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленні на огляд вказані різні ознаки алкогольного сп`яніння, що були у ОСОБА_1 . Зокрема в протоколі вказано такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, а в направленні запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.

Тобто, в даному випадку, всупереч вимог ст. 251 КУпАП, працівник поліції формально підійшов до виконання вимог ст. 266 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції нечітко сформульоване висунуте ОСОБА_1 обвинувачення, зокрема вказано, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що становить самостійний склад правопорушення (порушення п. 2.9 а ПДР) та вимагає обов`язкового огляду на стан алкогольного сп`яніння н місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів або огляду в закладі охорони здоров`я, а також зазначено, що він відмовився пройти такий огляд із зазначенням ознак сп`яніння (п. 2.5 ПДР).

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

А саме, згідно ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Дослідивши матеріали справи, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд у стані алкогольного сп`яніння та відповідно вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому приходжу до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та наявності підстав для закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 065153 від 12.06.2022 ОСОБА_1 12.06.2022 близько 23.35 год. в м. Калуші по пр. Лесі Українки, перебуваючи в нетверезому стані, висловлювався в сторону працівників поліції нецензурними словами, чим порушував громадський порядок. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Також 12.06.2022 на ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 065160, згідно якого він 12.06.2022 о 23.35 год. в м. Калуші по пр. Лесі Українки, перебуваючи в нетверезому стані, злісно не виконував законну вимогу працівника поліції, а саме поводив себе агресивно, шарпав за одяг, намагався втекти та виражався в сторону працівників поліції нецензурними словами. Його дії були кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

Разом з тим, ч. 2 ст. 38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Виходячи з положень ст. 38 КУпАП стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, можуть бути накладені не пізніше як через три місяці з дня його вчинення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на час розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що згідно протоколів про адміністративне правопорушення подія мала місце 12.06.2022, а розгляд справи здійснюється 14.11.2022, то закінчилися передбачені чинним законодавством строки для накладення стягнення, а тому провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 185 КУпАП слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 130,173, 185, 247, 251, 256, 283-287 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП. закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови проголошено о 08.30 год. 16.11.2022.

Суддя