ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1314/22
Провадження № 3/210/706/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

"05" травня 2022 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , потерпілих, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого різноробочим КП «Кривбасводоканал», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст.173-2 ч.1, 173-2 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст.173-2 ч.1, 173-2 ч.1 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №397724, 15 лютого 2022 року, приблизно о 18:00 годині, громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї сестри, громадянки ОСОБА_2 , а саме словесно погрожував побити її, ображав нецензурною лайкою, чим скоїв домашнє насильство.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №397725, 15 лютого 2022 року, приблизно о 18:00 годині, громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї матері, громадянки ОСОБА_3 , а саме словесно погрожував побити її, ображав нецензурною лайкою, чим скоїв домашнє насильство.

Згідно ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , вважаю що розгляд справи в одному провадженні буде доцільним.

Будучи присутнім у судовому засіданні, особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав пояснення по суті справи, провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 ч.1 КУпАП, не визнав, та зазначив, що ніяких неправомірних дій відносно сестри та матері не вчиняв, його сестра ОСОБА_2 , налаштовує їх матір ОСОБА_3 проти нього та його сім`ї, виганяє їх з будинку, та робить усе можливе, щоб вони покинули житло.

Присутні у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожна окремо надали пояснення по суті справи, підтвердили обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, зазначили, що ОСОБА_1 постійно вчиняє сварки в сім`ї, оскільки його проти них налаштовує його цивільна дружина, з котрою вони проживають. При цьому, просили останнього суворо не карати, оскільки вони є однією сім`єю.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Крім того, відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, суб`єктом даного правопорушення є особа, яка вчинила насильство, дії якої понесли наслідки у вигляді фізичної чи психологічної шкоди здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Статтею 3 цього ж закону передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Враховуючи положення закону, у протоколі має бути зазначена конкретна особа (прізвище, ім`я, по батькові), відносно якої вчинено фізичне насильство та додані докази, що особа, яка здійснила протиправні дії є суб`єктом адміністративної відповідальності за домашнє насильство, а не формальне посилання на те, що певна особа вчинила домашнє насильство.

При цьому, у протоколах про адміністративні правопорушення відсутні будь-які дані про свідків (понятих) з місця події.

До протоколів про адміністративні правопорушення додано лише протоколи прийняття заяв про вчинення правопорушення, пояснення заявників та копія паспорту особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Суд констатує, що в даному випадку співробітники поліції взагалі не залучили свідків (понятих), які були очевидцями подій, що не відображено в протоколі про адміністративні правопорушення, а при таких обставинах, коли особа, що притягується до адміністративної відповідальності заперечує причетність до вчинення правопорушень, а потерпілі підтримують свої заяви, суд позбавлений можливості достовірно встановити факт причетності ОСОБА_1 до вчинення адміністративних правопорушень.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. За вказаних обставин суд позбавлений можливості, на виконання ст.245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно до ст.7 КУПАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 ч.1 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за №210/1314/22, провадження №3/210/706/22 за ст.173-2 ч.1 КУпАП, та №210/1315/22, провадження №3/210/707/22 за ст.173-2 ч.1 КУпАП, у одне провадження та присвоїти єдиний номер справи №210/1314/22, провадження №3/210/706/22.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.ст.173-2 ч.1, 173-2 ч.1 КУпАП, закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Н. Ю. Вікторович