Справа № 454/2315/22 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 33/811/1286/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Семенюка Андрія Віталійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 3 жовтня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 25 серпня 2022 року близько 18.00 год. по вул. Вокзальна, 35, в смт. Жвирка, Червоноградського району, Львівської області, керував мотоциклом марки «Viper 125» без реєстраційного номерного знака з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, тремтіння пальців рук, зіниці не реагували на світло) та відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Семенюк А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сокальського районного суду Львівської області від 3 жовтня 2022 року, оскільки про час та місце розгляду справи він не був повідомлений належним чином, копію рішення він не отримав.

Повідомляє, що ОСОБА_1 з постановою суду не погоджується, вважає її необґрунтованою, постановленою з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що у ОСОБА_1 не було ознак сп`яніння, працівниками поліції не перевірялася реакція зіниць водія на світло, окрім того з відеозапису не вбачається інших ознак сп`яніння у водія, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

У порушення «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року та ст. 266 КУпАП працівниками поліції надано відеозапис, який містить лише частину розмови, не є безперервним, а свідки події відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення. Окрім того, на вказаному відеозаписі (тривалістю лише 15 секунд) присутня лише відмова ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння тестом «Снайпер», а також роз`яснення працівника поліції, що ОСОБА_1 таким чином, перебуває у стані сп`яніння.

Викликає сумнів, чи відеозапис здійснений на бодікамеру поліцейського, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, а не на інший пристрій, оскільки відсутні характерні відмітки часу, дати, а також відеозапис повернутий горизонтально.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а у діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки судом першої інстанції не враховано численні сумніви щодо доведеності вини особи.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не приймав, копію рішення не отримав, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

30 листопада 2022 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Семенюк А.В. у судове засідання апеляційного суду не прибули, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання учасників процесу та клопотання ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності учасників процесу.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 173226 від 25 серпня 2022 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Viper 125» без реєстраційного номерного знаку, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (не природня блідість, тремтіння пальців рук, зіниці, які не реагували на світло), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку в медичному закладі, відмовився;

- інформацією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), з якого встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки в нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (блідість шкіри, тремтіння рук, поведінка, яка не відповідала обстановці, зіниці не реагували на світло);

- відомостями, з рапорту старшого сержанта поліції В.Белея (а.с. 4), з якого вбачається, що під час зупинки транспортного засобу у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (блідість шкіри, тремтіння рук, поведінка, яка не відповідала обстановці, зіниці не реагували на світло).

- даними, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №5803258 від 25 серпня 2022 року ( а.с. 8), відповідно до якої ОСОБА_1 було зупинено за порушення п. 2.9В ПДР України;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від якого водій відмовився, окрім того працівниками поліції роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду.

Аргументи сторони захисту, що у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння не беруться до уваги апеляційного суду.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 12 розділу II «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З аналізу норм ст. 266 КУпАП та вказаної Інструкції вбачається, що особу, в якої наявні ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейський направляє до найближчого закладу охорони здоров`я для огляду.

Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затверджену наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п .6 розділу Х Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена за ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з рапорту старшого сержанта поліції В. Белея (а.с. 4), у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння ( тремтіння пальців рук, не природня блідість, поведінка яка не відповідала обстановці, зіниці не реагували на світло, у зв`язку із чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що водій відмовився від проходження такого огляду.

Апеляційний суд зазначає, що працівниками поліції була надана можливість, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності спростувати підозру, яка виникла у працівників поліції,а саме пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доводи сторони захисту, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, містить лише частині розмови, не є безперервний, окрім того не був зняти на бодікамеру, не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Хоч наявні в матеріалах справи відеозаписи є фрагментарними, водночас на таких зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Що стосується аргументів сторони захисту, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, які мали бути на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог ст. 266 КУпАП, оскільки до матеріалів справи долучено відеозапис на якому відображено вказані події, а саме відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Семенюка А.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Семенюку Андрію Віталійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Сокальського районного суду Львівської області від 3 жовтня 2022 року.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 3 жовтня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Семенюка Андрія Віталійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.