ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6186/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., за участю секретаря Лаптєвої Ю.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Горобівського Івана Григоровича, розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП у м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2022 року о «00» год. «50» хв. у м. Києві, по вул. Княжий Затон, 4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry 4», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відпоповідальність за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку, за допомогою спеціального технічного засобу, приладу Драгер (результат тесту 0.63 ‰).

Матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшли 27.10.2022 та передані судді для розгляду 27.10.2022.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріали справи містять скаргу щодо оскарження в його інтересах адвокатом Вакуленка Д.О. дій працівника поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказував на те, що він з ОСОБА_1 , який є його другом та братом ОСОБА_3 їхали з м. Івано-Франківська. За кермом до м. Києва перебував його брат. Приїхавши до м. Києва, Дарницький район, їх зупинили працівники поліції. З поліцейськими відбувся словесний конфлікт. Брата ОСОБА_3 забрали до відділення поліції. Автомобіль не забирали на штраф майданчик, та в подальшому він особисто сів за кермо автомобіля.

ОСОБА_1 та його адвокат Горобівський І.Г. у судовому засіданні вину ОСОБА_1 у порушення ПДР не визнали, оспорювали обставини викладені у фабулі протоколу, надавши письмові заперечення з даного приводу. Зокрема, ОСОБА_1 заперечував факт керування ним транспортним засобом. Зупинка транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 поліцейськими не здійснювалась. ОСОБА_1 перебував в автомобілі в якості пасажира. Матеріали справи не містять жодного доказу керування ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду за місцем зупинки транспортного засобу, зокрема у зв`язку з непогодженням проведеного огляду за допомогою спеціального технічного засобу відмовився підписувати роздруківку технічного приладу та акт огляду на стан сп`яніння. Наявні у справі докази не дають підстав для висновку, що огляд було проведено з дотриманням процедури, що особа погоджувалась з результатом огляду на місці та не бажала пройти огляд в медичному закладі. Оскільки під час складання протоколу мала місце незгода особи з результатом проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є безумовною підставою для проведення огляду у закладі охорони здоров`я. Натомість у порушення вимог інструкції поліцейськими не було доставлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Також поліцейським не забороняв ОСОБА_1 сідати за кермо після складання протоколу. Доданий до матеріалів справи відеозапис обставин події є неповним, а саме, відсутній запис події у проміжок часу з 00 год. 50 хв. по 01 год. 27 хв. З відеозапису не зрозуміло, як відбувалась зупинка транспортного засобу, як проходило спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції. Таким чином відео, що переривається, неповне відео є неналежним та недопустимим доказом. На підтвердження факту не перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, одразу останній добровільно звернувся до медичного закладу КМНКЛ «Соціотерапія». З огляду на обставини справи та зібрані поліцейським докази у матеріалах справи не було дотримано порядку огляду особи на стан сп`яніння. ОСОБА_1 вважав протокол не законним у зв`язку з відсутністю порушення п. 2.9 (а) ПДР України, що виключає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, та допитавши свідка, суддею встановлено наступне.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з об`єктивної сторони дане правопорушення містить три самостійні складові:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, правопорушення, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП вважають закінченими з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5. ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок №1103).

Зокрема, пунктом 3 Порядку №1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 10 Порядку №1103 огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 № 1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735).

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

Пунктами 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 2, 6 розділу 1, п. 1, 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з пунктами 15, 16 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно з п.п. 1, 6 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому, повноваженнями щодо встановлення наявності у водія ознак сп`яніння наділений лише працівник поліції, відтак виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння, є достатньою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п. 10 Інструкції).

Відповідно до ч. 7 глави 2 Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводитвсяза допомогою спеціального технічного засобу.

Будь-яких відомостей щодо порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння до суду не подано.

Відповідно до ст. 266 КпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У цій ситуації під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, тобто вимоги ст. 266 КпАП щодо алгоритму огляду дотримано.

Відеозапис із нагрудної камери інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху (Постанова КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15.11.18); - направленням на огляд дані котрого кореспондуються з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення у тому числі щодо ідентифікованих ознак стану сп`яніння у водія.

Судом було оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що інспектором поліції у зв`язку із виявленими у водія ознаками алкогольного сп`яніння запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер. На що ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду - тест позитивний, у ОСОБА_1 виявлено 0.63 ‰ алкоголю. Вказані результати ОСОБА_1 заперечувались у грубій формі. З відеозапису вбачається, що інспектор поліції повідомив водію, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектор поліції роз`яснив водію його процесуальні права, після чого відбулося складання протоколу.

При цьому суд приймає до уваги те, що в разі непогодження з результатами огляду, ОСОБА_1 мав можливість повідомити про таку незгоду і в такому випадку він був би доставлений працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду у лікаря-нарколога.

Після відмови визнати результати огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, водію було запропоновано проїхати до медичного закладу, на що він спочатку погодився, зазначивши, що до лікаря він проїде в тому випадку, якщо працівники поліції його туди доставлять патрульним екіпажем, у подальшому під час руху до медичного закладу ОСОБА_1 різко змінив настрій та відмовився від поїздки до медичного закладу, що не може, на думку суду, свідчити про погодження проїхати до медичного закладу.

При цьому ході спілкування із працівниками поліції від ОСОБА_1 не надходило заперечень факту керування вказаним транспортним засобом.

Також, відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу, використаного для проведення огляду на стан сп`яніння, передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. За уваги на долучення до протоколу про адміністративне правопорушення роздрукованого на папері показника, отриманого в результаті застосування приладу «Drager» при проходженні відповідного огляду на стан сп`яніння, із зазначенням серії та номеру протоколу, до якого долучено вказаний показник, не підписання акту огляду на стан сп`яніння не свідчить про недотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого положеннями вказаної Інструкції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), за ст. 130 КпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Суддя, дослідивши письмові докази по справі, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 373802 від 23.09.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою приладу Drager Alcotest, результат теста 0.63 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, вказані обставини підтверджуються долученим до протоколу відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 червня 2016 року № 100, що був досліджений судом, та на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.

З урахуванням того, що Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2020 року в справі № 444/2115/17 указав, що невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.

Таким чином, наявність чи відсутність у поліцейського підстав для пред`явлення вимоги, що входить у межі його повноважень, не може братися до уваги при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності складу певного порушення, а тому суддя відхиляє доводи захисту з цього питання.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 з приводу того, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не керував автомобілем 23.09.2022, не погоджуючись з результатами вимірювального приладу, то суддя критично ставиться до такої позиції як незмістовної, та розціє її виключно як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки викладені ним заперечення містять розбіжності, неточності та не узгоджуються із іншими доказами.

Як вказано суддею вище, проведення огляду на стан сп`яніння здійснювався в порядку, встановленому ст. 266 КпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Разом з тим, під час розгляду справи суддею не встановлено факту істотного порушення указаних положень щодо алгоритму огляду та фундаментальних прав і свобод порушника.

Відеозапис, як доказ, у ракурсі ст. 266 КУпАП має містити цілісну картину події, тобто факту порушення вимог п. 2.9а ПДР, що і має місце в цій справі, а саме суддя дослідивши відео, у порядку КУпАП, ідентифікував факт порушення водієм вимог п. 2.9 а ПДР, та пропозиції поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння.

Відсутність на відео інших фрагментів запису в тому числі щодо вчинення процесуальних дії, що мали місце «до» та «після», «відмови», не може уважатися підставою, котра тягне за собою визнання доказу недопустимим, так як не встановлено факту істотних фундаментальних порушень прав і свобод ОСОБА_1 .

Так, Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 (справа № 216/5226/16-а) зазначив, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюванних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Однак, з наданого запису навпаки установлено, що він відображає відомості про вчинення правопорушення, а не лише містить фіксації всього комплексу процесуальної послідовність учинюванних процесуальних дій.

Порушенням істотних фундаментальних порушень прав і свобод водія є ті ситуації, у яких відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

У сукупності підстави наведені стороною захисту для визнання доказів недопустимими не є слушними, так як не було установлено істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників провадження.

Доводи захисника про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу є необґрунтованим, оскільки зазначені обставини не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а обґрунтованість та підстави зупинки транспортного засобу не впливають на законність судового рішення у даній справі.

Крім того, відповідно до п. 5 розд. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 № 1452/735 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як випливає з відеозапису події ОСОБА_1 не висувалось вимоги поліцейському про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку газоаналізатора «Драгер», доказів протилежного у матеріалах справи немає, тому твердження про недотримання поліцейським вимог Інструкції є необґрунтованими.

Заперечення захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються зібраними матеріалами справи, зокрема добровільне проходження процедури проходження на стан сп`яніння та дослідженим суддею відеозаписом з нагрудної камери поліцейського при розгляді справи, зокрема у фрагменті відеозапису наявне запитання ОСОБА_1 до працівника поліції щодо потреби його зупинки та як наслідок оформлення та складання протоколу. Тим самим вказана обставина взаємовиключає сумніви щодо керування автомобілем саме ОСОБА_1 , а не іншою особою.

Також з вказаного відеозапису вбачається, що працівник поліції, пояснював ОСОБА_1 його права, наслідки проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», можливість проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, зміст та наслідки складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З того ж відеозапису події також вбачається, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 спочатку не висловлював незгоду проведення процедури на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, проте після отримання позитивного результату огляду відмовився від підпису акту огляду на стан сп`яніння, та наполягав на проходженні медичного обстеження.

Працівниками поліції було також забезпечено доставку ОСОБА_1 до медичного закладу, проте по дорозі до лікарні останній відмовився без повідомлення причини та екіпаж поліцейських повернувся з ОСОБА_1 до автомобіля.

Відповідно до даних відеозапису автомобіль був зупинений, та у ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе агресивно, висував претензії до поліцейських та висловлювався нецезурними словами на їх адресу, а його стан обґрунтовано викликав у поліцейських підстави для припущень, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння.

Доказів, які б спростовували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Будь-яких доказів на підтвердження перевищення працівниками патрульної поліції своїх службових повноважень чи будь-яких зловживань службовими обов`язками, в матеріалах справи не має та до суду не подано.

Покази свідка ОСОБА_2 суддя оцінює критично, оскільки він є знайомим (другом) особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і може діяти в інтересах його захисту. Крім того, його покази не узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, зокрема, долученими до матеріалів протоколу відеозапису з нагрудної камери працівників поліції.

Як вбачається з даних відеозапису, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, при цьому вказаний транспортний засіб було передано особі свідку який погодився на керування транспортним засобом.

Оцінюючи вказані докази їх у сукупності з іншими обставинами справи, вони визнаються судом достовірними та достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке за своїм видом і розміром буде відповідати ступеню вини, необхідним та достатнім для виховання правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього підлягає стягненню судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, що на день розгляду справи становить 496,20 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 23, 33, 40-1, 245, 251, 252, 283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: