Провадження №: 3/752/8163/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 жовтня 2022 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

31 жовтня 2022 о 11 год. 30 хв., ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав. Пояснив суду, що зранку вживав алкогольні напої з друзями, після чого між ним і матір`ю ОСОБА_2 виникла сварка. Мати виганяла його з дому. Сварки між ним і матір`ю носять систематичний характер, мати незадоволена тим, що він не працює, виганяє його з дому, а потім просить повернутися.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила суду, що її син систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство, свариться із нею, кричить, ображає. У визначений в протоколі день і час син перебував у стані алкогольного сп`яніння, вона його вигнала з дому. У відповідь він її ображав, вибивав двері. Зазначила, що боїться сина, коли він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Всі сварки між ними відбувається через те, що син не працює та зловживає алкогольними напоями.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність як за повторне протягом року вчинення домашнього насильства.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2022 ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, окрім обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом оперативного чергового Голосіївського УП від 31.10.2022, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , а також поясненнями самого ОСОБА_1 , які надані ним під час розгляду справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , яке вчинене повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, згідно п.6 ч.1 ст. 35 КУпАП, суд визнає вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, особу правопорушника, наявність обтяжуючих обставин, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 30-1, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб з відбуванням у місцях, що визначаються органами Національної поліції.

Строк відбування призначеного покарання у виді адміністративного арешту рахувати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.