ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1079/22 Справа № 237/513/22 Суддя у 1-й інстанції - Приходько В.А. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника Чапленко А.І., апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 20 липня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 27.01.2022 року о 00:30 год. по вул. Нова Іллінка у м. Курахове Покровського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD MONDEO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, почервоніння очей). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що розгляд провадження відбувся без його участі, при цьому його не було повідомлено про розгляд справи, про існування постанови суду від 20.07.2022 року він дізнався лише з сайту судової влади, а тому просить поновити строк апеляційного оскарження.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що протокол було складено у порушення процесуальних вимог, оскільки його складено без свідків, які мали б його також підписати та засвідчити факт його відмови від огляду на стан сп`яніння, чим було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, у зв`язку з чим вказаний протокол не є допустимим доказом у справі.

Вказує, що йому працівники поліції взагалі не пропонували пройти огляд на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння, про що свідчать відеоматеріали, додані до матеріалів справи працівниками поліції.

Вказує, що у мотивувальній частині рішення суддя посилається на іншу особу, щодо якої було складено протокол - ОСОБА_2 , а тому взагалі невідомо, стосовно кого винесено оскаржувану постанову.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Чапленко А.І., яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки згідно із оскаржуваною постановою суду розгляд справи відбувався без участі ОСОБА_1 , а з урахуванням того, що матеріали провадження не містять підтвердження належного повідомлення останнього про день та час розгляду справи, є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини та підлягає поновленню.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; направленням на проходження огляду на стан сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Встановлені судом першої інстанції обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою для вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта стосовно того, що працівниками поліції було порушено процедуру його направлення на огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння, та не запропоновано пройти огляд в лікарні, не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було багаторазово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, на що останній спочатку ухилявся від прямої відповіді та закрився в автомобілі, а в подальшому відмовився від проходження такого огляду, при цьому такі відомості доповнюються і наявним в матеріалах провадження справи направленням, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Що стосується доводів апелянта про відсутність в матеріалах справи пояснень свідків, які, на його думку, обов`язково повинні були брати участь при складанні протоколу, то вони є необгрунтованими, оскільки відповідно до положень ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, у даному випадку працівниками поліції було застосовано відеофіксацію, відеозапис долучено до матеріалів провадження, а отже залучення свідків не було обов`язковим.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом у мотивувальній частині рішення було вказано прізвище іншої особи, яку притягують до відповідальності, колегія суддів вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки дану обставину належить вважати технічним недоліком, який можливо виправити шляхом виправлення описки у судовому рішенні, при цьому слід зазначити, що будь яких сумнівів у тому, що оскаржувану постанову було винесено саме у відношенні ОСОБА_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на уникненя ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 20 липня 2022 рокущодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця