Справа № 541/760/22
Номер провадження3/541/390/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О. В., за участі секретаря судового засідання Непокупної Л.М. , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Акрітова К.К. розглянувши матеріали, які надійшли від Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2022 року о 00 годині 25 хвилини в м. Миргород по вул. Сорочинська біля будинку № 3 водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат 1,42 проміле. Тест № 842. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі тверезому водію. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколом ознайомлений, посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 08.02.2020 тимчасово вилучено (а. с. 1).

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину в скоєнні правопорушення не визнав, пояснив, що того вечора відпочивав у колі друзів і вони вирішили докупити пива , оскільки він уже вживав алкоголь , то попрохав знайому ОСОБА_2 яка не вживала алкоголь та має водійське посвідчення сісти за кермо даного автомобіля та поїхати купити спиртного. Біля району курорта у м. Миргороді назустріч їхав патрульний автомобіль , який потім розвернувся та послідував за його автомобілем включивши проблисковий маячок. ОСОБА_3 злякалась , оскільки у неї немає водійського стажу , повернула наліво і зупинилась і сказала йому , що розбирайся сам і він вийшов з автомобіля і сказав працівникам поліції що це він був за кермом автомобіля. На запитання свого представника адвоката Акрітова К.К. пояснив, що працівники поліції об`їздили наш автомобіль та не могли бачити хто вийшов з автомобіля із за керма , а хто вийшов із сторони сидіння пасажира, тобто працівники поліції просто довірились що це він був за кермом. Процесуальні права йому не роз`яснені , чи було запропоновано пройти огляд у медичному закладі не пам`ятає. На запитання суду повідомив, що керування автомобілем після складання протоколу було передано його товаришу який прибув , тому що його знайома ОСОБА_3 не чекала його , спочатку була , а потім пішла в невідомому напрямку.

Адвокат Акрітов К.К. суду повідомив, що як він вважає, працівники поліції не змогли довести причину зупинки транспортного засобу , на відео файлі запис починається тільки з того моменту як ішов процес освідування , а на іншому процес складання протоколу , права його клієнту не роз`яснені , також не роз`яснено право на захист та на повторне проходження освідування у медичному закладі , а його клієнт не є освідченим у юриспруденції , а головне заперечення його клієнта , що він не керував транспортним засобом , то доказів того , що він керував автомобілем вважає немає і працівники поліції в судовому засіданні також не підтвердили цього. , тобто вважає що відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 це також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2 , а підставою складення протоколу є тільки той факт, що його клієнт взяв на себе відповідальність, тому прохав закрити справу за недоведеністю.

Допитана в якості свідка за клопотанням адвоката ОСОБА_4 ОСОБА_2 , попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України суду повідомила, що у лютому місяці перед війною їх компанія відпочивали та випивали, серед них був і ОСОБА_1 , увечері закінчилось пиво і вирішили докупити , її умовили сісти за кермо , водійське посвідчення у неї є , на перехресті біля курорту назустріч їхав екіпаж поліцейський , було пізно вже , коли побачила працівників поліції то злякалась і повернула і зупинилась біля зупинки «Чорної троянди» , поліцейські під`їхали і сказали , що автомобіль перешкоджає там чомусь і вона сіла за кермо і переїхала. На запитання суду повідомила, що водійське посвідчення має , чого не вийшла і не повідомила працівникам поліції що була за кермом і чого злякалась відповісти не змогла. Також повідомила що спочатку чула , що щось там ОСОБА_1 спілкувався з працівниками поліції , що саме не чула. На запитання суду про те, що чого знаючи , що її товариш ОСОБА_1 вживав спиртні напої і тому мабуть і попрохав її з її тверджень сісти за кермо щоб не був в тому числі зупинений працівниками поліції і тут коли автомобіль був зупинений працівниками поліції , знаючи достеменно , що він буде притягнутий за адміністративною відповідальністю за те, що керував в стані алкогольного сп`яніння , не вийшли і не повідомили що була за кермом - не змогла відповісти.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник поліції ОСОБА_5 (попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України) суду вказав, що на початку лютого місця 2022 року , до війни дійсно був зупинений автомобіль шевроле авео та ним був складений протокол на громадянина ОСОБА_6 за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння , причину зупинки на даний час не пам`ятає , він в патрульному екіпажі їхав по вул. Гоголя та назустріч їхав даний автомобіль , вони розвернулись та послідували за автомобілем та включили проблискові маячки , автомобіль хутко звернув на вулицю Незалежності та зупинився , вони буквально відразу під`їхали за автомобілем , він вийшов з автомобіля та підійшов до чоловіка та запитав хто був за кермом , від нього чутно було запах алкоголя , чоловік ствердно вказав що він керував. На запитання суду пояснив що вже не пам`ятає деталі чи роз`яснювались права особі , повинні були роз`яснюватись в обов`язковому порядку , що ОСОБА_6 не висловлював заперечень щодо огляду на стан сп`яніння , щодо його не керування цим автомобілем , дійсно з ним була якась жінка , стояла поруч спочатку , даний автомобіль був припаркований таким чином, що перешкоджав там виїзду , та жінка перегнала автомобіль , але тільки після того як вони запропонували з дозволу власника перегнати його за пару метрів , але жінка сказала що у неї є посвідчення водія і вона його перегнала, а ОСОБА_6 надав на це згоду. На запитання адвоката ОСОБА_4 свідок відповів, що на відео спілкувався колега , оскільки він тільки прийшов на роботу та можна там сказати «навчався» складаючи перші протоколи , відео з реєстратора було звісно , але коли розпочалася війна було знищено , сам матеріал був направлений до суду в травні місяці 2022 року . Хто виходив з автомобіля з водійської сторони він не бачив і не пам`ятає , тільки пам`ятає , що ОСОБА_6 абсолютно ніяких заперечень не висловлював а ні стосовно зупинки, а ні стосовно результатів освідування , ніякого тиску на нього не чинилося , коли був складений протокол почав щось говорити , що то і не він їхав , а його знайома .

На запитання суду повідомив, що дійсно жінка стояла поряд з водієм спочатку , ніяких а ні пояснень не надавала , а ніяких заперечень що то вона їхала , а потім десь поділася взагалі , автомобіль був переданий тверезому водієві який прибув за телефонним дзвінком ОСОБА_6 , що і було зазначено у протоколі, ніякого тиску на нього ми не здійснювали , стосовно причини зупинки на даний час не пам`ятає , чи виносилась постанова не пам`ятає .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник поліції ОСОБА_7 (попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України) суду вказав, що на початку лютого місця 2022 року , до війни дійсно був зупинений автомобіль шевроле авео пізно увечері , можна сказати вночі , рухався автомобіль по вулиці Гоголя у м. Миргороді і тут же перехрестя на вулицю Незалежності , там не керований світлофор , мигає жовтим світлом , на сьогодні причину зупинки він не пам`ятає , вони розвернулись і послідували за цим автомобілем включивши проблискові маячки . Зазначив , що по вул. Гоголя після того вже як вони включили проблискові маячки - було місце де припаркуватись водієві , але водій цього не зробив , та швиденько повернув на вул. Незалежності , через дуже короткий час , прямо за цим автомобілем ми повернули та припаркувались попереду цього автомобіля , бо було очевидним для нас , що не дуже бажав водій відразу зупинитись , оскільки як я вказав там було не одне місце де можна було б зупинитись, патрульним автомобілем керував він , тому і пам`ятає як напарник вийшов до них , коли вийшов він , то ОСОБА_6 повідомив що він керував автомобілем . На запитання суду повідомив, що бачив як відкрились двері автомобіля , а хто звідки вийшов особисто не бачив, тому що протокол складав напарник. Підстав недовіряти особі , який сказав що був за кермом у нього на той час не було , не виникло навіть ніяких сумнівів .Жінка пам`ятає переганяла автомобіль за пару метрів за згодою ОСОБА_6 , вона все прекрасно чула , що на її знайомого буде складено протокол, буде проводитись освідування , все це вона прекрасно чула але ніяких заяв чи пояснень щодо того , що вона була за кермом не вказувала , між собою щось постійно сперечались , а потім десь зникла , оскільки керування автомобілем було передано тверезому водієві за дзвінком ОСОБА_6 . Підстав відбирати пояснення нам у тієї жінки не було , пам`ятає що вони запропонували перегнати автомобіль за пару метрів , оскільки він був припаркований так , що мішав проїзду , то ця жінка сказала що може його переставити , більше ніяких заяв не заявляла. Ніяких претензій щодо причини зупинки , чи щодо результатів освідування у ОСОБА_6 не було , права йому були роз`яснені . На запитання адвоката повідомив, що він особисто ніяких висловлювань від ОСОБА_6 після складання протоколу , що то не він керував автомобілем не чув.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП). У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно роз`яснень, що викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), при розгляді, зокрема, адміністративних справ даних категорій (зокрема, ч.1 ст.130 КУпАП) суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ч.7 ст.121 КУпАП та п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Крім цього, у даному пункті визначається поняття механічного транспортного засобу. Так, у розумінні п.1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. У примітці до ч.7 ст.121 КУпАП вказується, що під транспортними засобами, зокрема, у частинах 1-4 ст.130 КУпАП слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Пленум Верховного Суду України в п.27 своєї Постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» також роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння. Також, пункт 2.9 а ПДР України прямо та категорично забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані сп`яніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп`яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обов`язковість проведення огляду на стан сп`яніння лише у закладі охорони здоров`я.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до відеозапису подій, які сталися 18.02.2022 року, диск з яким наявний у матеріалах справи (а. с. 3), зафіксовано проведення поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, який підтвердив перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,результат 1,42 проміле алкоголю у видихуваному повітрі.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 007452 від 18.02.2022 року (а. с. 1), результатами проведення тестування на алкоголь № 842 від 18.02.2022 року, які становлять 1,42 проміле (а. с. 2), відеозаписом подій, які сталися 18.02.2022 року , а саме з відео файла вбачається, що проводиться вже огляд , роз`яснюються права , заперечень щодо керування автомобілем особа не висказує , також відсутні будь які заперечення щодо результату освідування , працівники поліції роз`яснюють водієві , що потрібно шукати йому тверезого водія , в протилежному випадку буде визваний евакуатор , на іншому відео файлі ОСОБА_6 ознайомлюють з самим протоколом , ніяких заперечень стосовно зупинки транспортного засобу чи зазначених відомостей у протоколі знову ж останній не заявляв , отримав копію протоколу , йому було виписане тимчасове посвідчення водія . (а. с. 3).

Суд зазначає, що на відео записі водій ОСОБА_8 веде себе доволі спокійно та стримано , тиску на нього зі сторони працівників поліції не здійснювалось , заперечень чи претензій від нього в момент освідування не було , також суд зазначає, що на відео не видно щоб була присутня жінка , ніяких заяв від інших осіб щодо того , що хтось інший керував транспортним засобом не було на відео , яке долучене до матеріалів справи. Зі слів працівників поліції , які зупинили автомобіль та склали протокол , які були допитані в судовому засіданні ніхто не зазначив , що поряд з ОСОБА_6 була саме ОСОБА_2 , яка була допитана в судовому засіданні і стверджувала що саме вона була за кермом автомобіля 18 лютого 2022 року , також суд приходе до висновку , що даний свідок є зацікавленою особою , оскільки був допитаний в судовому засіданні за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , тому не бере її покази до уваги . Також вважає пояснення ОСОБА_1 дані ним в суді як спосіб свого захисту.

Отже, аналіз положень п.2.5, п.2.9 а Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозв`язку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася у нічний час 18.02.2022 року о 00 годині 25 хвилини, в м. Миргород по вул. Сорочинській біля будинку № 3 за участі водія автомобіля CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку інспектор СРПП Миргородського РВП Штереб Ю.Т . ) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння водія запропонувати ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення за допомогою приладу Драгер , що і було зроблено на місці зупинки згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, відеозапису фіксації правопорушення та підтверджується поясненнями працівниками поліції допитаними в судовому засіданні у якості свідків , та поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який не заперечує процедури освідування та її результатів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат 1,42 проміле. Тест № 842. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі тверезому водію.

Відповідно до ЗУ від 16.02.2021 року № 1231 ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» - були внесені зміни до ст. 266 КУпАП , а саме - огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В даному випадку при складанні протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції застосовувалась зйомка на бодікамеру та відео долучено до матеріалів справи , які вивчені в судовому засіданні .

Отже, виходячи з сукупності та детального аналізу вищевикладених доказів у справі, у їх взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 допустив порушення п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Суд приходе до висновку , що твердження особи в суді , яка притягається до адміністративної відповідальності , що він не керував автомобілем CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_2 18 лютого 2022 року , а керувала ОСОБА_2 є такими, що дають йому надію уникнути відповідальності .

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП). За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, відсутність обставин, що обтяжують і пом`якшують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП .При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдино можливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В зв`язку з вищенаведеним на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить на день розгляду справи 496 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 33, 34, 40-1, 130, 221, 245, 268, 279-280, 283, 284, 291, 294 КУпАП, ЗУ від 16.02.2021 року № 1231 ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Рахунок для сплати штрафу: н/р (IBAN) UA0016001, назва отримувача коштів - ГУК Полтавської обл./Полтавська/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 21081300, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Термін позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів згідно ст.321 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови про позбавлення цього права. В разі ухилення від здачі документа, строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок (призначення платежу 22030106 Судовий збір; 26436309 (5), П.І.Б платника, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, н/р (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 26436309 ).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

повний текст постанови виготовлено 24.10.2022 року

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник