КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2022 року місто Київ

справа № 366/1020/22

апеляційне провадження № 33/824/3699/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чирви Івана Олександровича на постанову судді Іванківського районного суду Київської області Ткаченка Ю.В. від 21 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Чирва І.О. 11 листопада 2022 року, згідно відмітки на поштовому конверті, звернулися з апеляційною скаргою, у якій просили постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_1 звернувся з клопотанням, у якому просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Іванківського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року.

Скаржник зазначає, що особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було належним чином повідомлено про дату і час судового засідання. Місцевим судом справу було розглянуто без присутності ОСОБА_1 , чим допущено порушення вимог статті 268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, також суд не повно з`ясував фактичні обставини справи та належним чином не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, зокрема тому, що матеріали справи не містять відомостей про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначав, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його не було повідомлено про дату і час судового засідання, копію постанови Іванківського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року отримав лише 4 листопада 2022 року, однак у зв`язку зі складними сімейними обставинами був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений десятиденний термін.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Чирва І.О. підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує причини пропуску строку для подання апеляційної скарги, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року та вважає за необхідне його поновити.

Згідно вимог статті 268, частини 1 статті 277-2 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності вказаної особи справу можна розглянути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі № 9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість

реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Проте, вищевказані вимоги закону та право особи на доступ до правосуддя суддею місцевого суду дотримані не були.

Суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , доказів про належне повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи, а також клопотань про відкладення розгляду справи, матеріали справи не містять - чим порушив його право на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів тощо.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на доступ до правосуддя поновлено в суді апеляційної інстанції.

Згідно частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

30 липня 2022 року о 14 год. 30 хв. інспектором СРПП, ВП № 1 Вишгородського РУП старшим лейтенантом поліції Слободяном М.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 180463 за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого убачається, що 30 липня 2022 року о 14 год. 14 хв. в с. Кухарі по вул. Заводська, Вишгородського р-ну, Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук; від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився; такими діями водій порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП. До матеріалів справи долучений оптичний диск з матеріалами відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Проте з таким висновком погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

У відповідності до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту частини 1 статті 130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року Верховний Суд у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 180463 за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , рапорту інспектора відділу поліції № 1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Слободяна М.В. від 30 липня 2022 року, 30 липня 2022 року о 14 год. 14 хв. в с. Кухарі по вул. Заводська, Вишгородського р-ну, Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак з відеозапису, що міститься в матеріалах справи, не вбачається процесу керування ОСОБА_1 транспортним засобом чи його зупинки.

Натомість видно, що ОСОБА_1 перебував у подвір`ї приватного будинку за місцем своєї реєстрації, що виключає можливість порушення ним правил дорожнього руху і

підстав для зупинки працівниками патрульної поліції/встановлення факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Доказів того, що він керував транспортним засобом по вулиці Заводській і працівниками поліції вчинялися заходи щодо його зупинки матеріали справи не містять.

Зазначеним доказам - протоколу і відеозапису, які місцевий суд взяв до уваги, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, судом першої інстанції була надання невірна оцінка.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа), у відповідності з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 та його захисника Чирви І.О. підлягає задоволенню, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чирви Івана Олександровича задовольнити.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов