Справа № 756/1530/22 Суддя в І-й інстанції Яценко Н.О.
Провадження № 33/824/1490/2022 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Зінчука Я.В. та Вороніна О.М., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Зінчука Я.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 22 листопада 2021 року, о 13 годині 27 хвилин, в м. Києві, по вул. Приозерна, 12-б, керував автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння.

У апеляційній скарзі захисника Зінчука Я.В. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт заперечував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Апелянта звернув увагу на те, що у день події автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , керував товариш ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Зупинившись на узбіччі вул. Приозерна, водій ОСОБА_2 пішов за кавою, а інший пасажир, якого вони підвозили, відійшов у справах. Після повернення вказаного пасажира до автомобіля підійшли працівники правоохоронного органу, здійснили обшук автомобіля та викликали патрульну поліцію, які у свою чергу після перевірки документів ОСОБА_1 запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння як власнику автомобіля. Захисник звернув також увагу на відсутність у матеріалах справи доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, обов`язок доказування вказаних обставин віднесений саме до поліції. Вказані обставини, на переконання апелянта підтверджуються відеозаписом з боді-камери поліцейського, на якому зафіксована необізнаність працівників патрульної поліції щодо обставин зупинки автомобіля марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 . Необізнаність працівників поліції щодо часу зупинки транспортного засобу ставить під сумнів достовірність результатів огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, який відповідно до вимог Розділу II п.9 Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року проводиться не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Наявний у матеріалах справи відеозапис з місця події, на переконання захисника здійснений з грубим порушенням вимог Інструкції, оскільки не фіксує обстановку з моменту виявлення правопорушення працівниками патрульної поліції та свідчить про примусове виключення відеореєстратора під час фіксації матеріалів адміністративного правопорушення. Крім цього, захисник вказав на відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду та акт медичного огляду. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати на оплату судового збору у сумі 744,30 грн та витрати на правову допомогу у сумі 15 000 грн.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисників Зінчука Я.В. та Вороніна О.М., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді про доведеність керування ОСОБА_1 автомобілем у стані наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 218683 від 22.11.2021 року в частині часу і місця вчинення правопорушення, даних про особу яка його вчинила та ідентифікаційних ознак керованого ним транспортного засобу;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.11.2021 року, відповідно до якого, за результатами указаного огляду, що був проведений о 14 год. 50 хв. ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;

відеозаписом події, зафіксованої за допомогою нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним автомобілем та на уточнення працівника поліції щодо приблизного часу керування, фактично підтвердив факт керування;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для накладення на нього стягнення та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої цією нормою закону, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга захисника Зінчука Я.В. не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем не ґрунтуються на зібраних у справі доказах. Як зазначено вище, відеозапис події, що був зроблений за допомогою відеокамери поліцейського судом визнається доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Так, відповідно до ст. 251 КУпАП відеозапис зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Суд звертає увагу на те, що даний запис зроблений у відповідності до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026. Аналіз фактичних обставин, які встановлюються зазначеним відеозаписом дає підстави стверджувати про те, що у ході з`ясування поліцейськими обставин події ОСОБА_1 визнавався факт керування ним транспортним засобом. Суд звертає увагу на те, що під час усього періоду спілкування ОСОБА_1 із поліцейським останнім жодного разу не заперечувався факт керування транспортним засобом, а також на уточнення працівника поліції, ОСОБА_1 навіть зазначено приблизний час керування. Наведене указує на те, що у ході провадження у цій справі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом був доведений у повному обсязі. При цьому, суд звертає увагу на те, що нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксування керування водіями транспортними засобами у стані сп`яніння (ст. 266 КУпАП, п.2.9 ПДР України, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затверджений постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735) не передбачено, як умовою для вчинення дій пов`язаних із виявленням та фіксацією у водіїв стану наркотичного сп`яніння, обов`язковість зупинення їх поліцейськими. На думку суду факт керування водієм транспортним засором може доказуватись будь-яким із доказів, вичерпний перелік джерел яких визначений у ст. 251 КУпАП. Аналіз доказів, зібраних у цій справі указує на те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом доведений повністю.

Суд критично оцінює показання допитаного свідка ОСОБА_2 щодо обставин події правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_1 . Показання свідка ОСОБА_2 істотно суперечать зібраним у даному провадженні доказам, які судом були прийняті та визнані у якості належних доказів вини ОСОБА_1 . Зокрема, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксоване спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, не містить будь-яких згадок про свідка ОСОБА_2 . Поряд із цим, пояснення ОСОБА_1 , зафіксовані на цьому відеозаписі, фактично спростовують показання свідка ОСОБА_2 , які він надав у ході апеляційного розгляду.

Жодних порушень наведених вище нормативних документів у ході проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння судом не встановлено. У ході апеляційного розгляду судом було витребувано Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.11.2021 року № 006700, відповідно до якого, за результатами указаного огляду, що був проведений о 14 год. 50 хв. ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, викликаного поєднанням вживання канабоїдів та опіоїдів (метадон). Вказаний Акт був витребуваний та досліджений у ході апеляційного розгляду на запит сторони захисту.

Твердження апелянта щодо не безперервності наданого відеозапису, суд звертає увагу на те, що він є безперервним у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. На думку суду, наданий суду фрагмент відеозапису, на якому зафіксована розмова поліцейського з ОСОБА_1 , з`ясування обставин для складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські об`єктивно доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не обґрунтованими є посилання захисника і на те, що поліцейськими не було складене направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки указаний огляд був проведений, підставою для проведення огляду стало виключно направлення поліцейських, діючими нормативними документами не передбачено необхідності приєднання до матеріалів справи указаного направлення чи його копії у випадку проходження огляду на стан сп`яніння відповідного виду.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Зінчука Я.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк