Справа № 206/1353/22
Провадження № 3/206/692/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

19.05.2022 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 827694 від 07.09.2021 року, ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей. ОСОБА_2 , 2010 року народження, не відвідує навчальний заклад з 08.12.2017 року по 27.05.2021 року , а ОСОБА_3 , 2006 року народження, не відвідує навчальний заклад НСЗШ № 127 ДМР з 20.02.2018 року по 31.05.2020 року та з 02.11.2020 року по 27.05.2021року. Діти станом на 07.09.2021 року не приступили до навчання, ОСОБА_1 своїми діями порушує вимоги ст. 150 СК України.

В судові засідання призначені на 08.06.2022 року о 15-40 год., 30.06.2022 року о 14-20 год., 11.08.2022 року о 14-10 год. ОСОБА_1 не з`явилась, надіслала клопотання про відкладення розгляду справи на невизначений термін, у зв`язку із введеним в Україні воєнним станом та тим, що вона та її родина перебуває за кордоном.

Ніяких доказів, які б могли підтвердити факт її перебування за кордоном не надала.

Окрім цього, 10 серпня 2022 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про направлення даної справи за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан через військову агресію Російської Федерації проти України. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року.

Згідно зі статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Так, відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених Радою суддів України 02.03.2022 року, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватись реальною поточною обстановкою, що склалась в регіоні, на день розгляду даної справи.

На даний час, на території Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна ситуація в області є стабільною, а в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена і не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист, а тому відкладення розгляду справи після закінчення воєнного стану взагалі не передбачене нормами КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці , зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Що стосується клопотання про направлення справи за підсудністю, то вважаю, необхідним зазначити таке.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2021 року дана справа відносно ОСОБА_1 була направлена за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2021 року дана справа відносно ОСОБА_1 була повернута до ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки місцем вчинення адміністративного правопорушення є територія Самарського району м. Дніпра, а тому справа не підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

З загальним правилом, справа, передана з одного суду першої інстанції до іншого суду першої інстанції, в порядку зміни підсудності, повинна бути прийнята у провадження судом, якому вона направлена. Спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, причини, що стали підставою для направлення справи до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, а також, те, що спори про підсудність між судами не допускаються, приходжу до висновку, що повторне подання клопотання, яке вже вирішено, має ознаки зловживання процесуальними правами та вважаю за необхідне залишити його без розгляду.

При цьому, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 має бути закрито, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Крім того, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Як вбачається з протоколу, викладене в ньому адміністративне правопорушення є триваючим, а тому датою його виявлення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення 07 вересня 2021 року, тоді як протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 на адресу суду надійшов 19 травня 2022 року, тобто вже із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, що в свою чергу унеможливило розгляд справи у встановлені строки.

Враховуючи, що строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП закінчилися, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про направлення справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП за підсудністю залишити без розгляду.

Адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП закрити на підставі ст.38 КУпАП, у зв`язку із закінченням, на момент розгляду справи, строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Плінська