Справа № 559/2535/22
Номер провадження 3/559/1336/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Мацея А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , працюючого в ПП «Палтранс» водієм,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

06.10.2022 о 18 год. 28 хв. в м.Дубно по вул. Залізнична, водій ОСОБА_1 керував т/з «Renault Magnum 480»/«TBVM-75», н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager №6810», що підтверджується тестом №2105, результат огляд установить 1,68 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.

12.10.2022 вищезазначені матеріали надійшли до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями передано в провадження судді Ралець Р.В.

16.11.2022 через канцелярію суду захисником ОСОБА_1 адвокатом Мацей А.М. подано письмові пояснення (а.с.20-21).

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином(а.с.11,16,18) причини неявки суду не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП справу може бути розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за умови, якщо вона була повідомлена, в разі якщо від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Мацей А.М. просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки доказів вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, як і не містить доказів законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Відеозапис долучений до матеріалів справи є не суцільним, переривається, а час зазначений на відеозаписі не узгоджується та не співпадає із часом зазначеним у матеріалах справи. В решті надав пояснення згідно поданого ним письмового пояснення (а.с.20-21).

Заслухавши доводи сторони захисту, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази як кожен окремо так і в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час оформлення матеріалів та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858(далі-Інструкція) пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 вказаної інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП.

В протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 складений 06.10.2022 о 18 год. 50 хв. на бланку відповідного зразка з серійним номером ААД №344954 від 06.10.2022 уповноваженою на те особою заступником начальника СРПП Дубенського РВП майором поліції Рогаль В.О., в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить підпис працівника поліції та ОСОБА_1 . Поряд з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно зазначив у поясненнях «Пив ром колу» (а.с.2).

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу під час складання протоколу, ОСОБА_1 не викладено та не заявлено.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, огляд проводився за допомогою Alcotest №6810, результат огляду позитивний 1,68 проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 поголився, що засвідчив своїм підписом (а.с.3),

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.10.2022 18 год. 37 хв., згідно якого ОСОБА_1 направлено до КНП «Дубенської МЛ» у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.4);

зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №344954, згідно якого відповідно до ст.. 266 КУпАП, ОСОБА_1 06.10.2022 був відсторонений від керування транспортним засобом «Renault Magnum 480»/«TBVM-75», н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , та зобов`язався не керувати даним транспортним засобом протягом 24 годин(а.с.5);

тестом №2105 від 06.10.2022, згідно якого 06.10.2022 о 18 год. 35 хв., у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння 1,68 проміле(а.с.8).

З метою встановлення всіх обставин справи, в судовому засіданні, було оглянуто диск з відеозаписом подій та обставин, зазначених у протоколі серії ААД №344954 від 06.10.2022(а.с.7).

При огляді диску встановлено, що він містить 4 файли (відеозаписи).

При огляді файлу №1(NOR_00000_00000_3540_AA_N0016) встановлено, що його вмістом є відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на початку даного відеозапису зафіксовано як після зупинки транспортного засобу працівник поліції роз`яснює водію ОСОБА_1 причину зупинки(ст. 35 «Про національну поліцію», рух транспортного засобу в зоні дії заборонного знаку п.3.3 Рух вантажних автомобілів заборонено), встановлює особу водія, роз`яснює права передбачені ст. 268 КУпАП, пропонує вийти водію ОСОБА_1 з автомобіля та вимкнути двигун автомобіля. Після того як ОСОБА_1 виходить із автомобіля, працівник поліції запитує у нього, чи вживав він алкоголь, оскільки чути запах, і вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння(2 хв.), а ОСОБА_1 пояснює, що ввечері пив ром-колу; після чого працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на факт вживання алкоголю, ОСОБА_1 погоджується пройти огляд за допомогою «Alcotest Drager». В подальшому ОСОБА_2 проходить огляд(3 хв.46 сек.), результат огляду 1,68 проміле (04 хв. 05 сек.), працівник поліції розяснює, що у випадку незгоди із результатами огляду даного, ОСОБА_1 може пройти огляд у медичному закладі(04 хв. 30 сек.).

При огляді файлу №2(NOR_00000_00000_3541_AA_N0017) встановлено, що його вмістом є відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на відеозаписі зафіксована розмова працівників поліції із ОСОБА_1 , роздруківка результатів проведеного огляду(тесту), роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 , що його буде відсторонено від керуванням транспортним засобом. ОСОБА_1 повідомляє, що вантаж автомобіля (сир) він повинен доставити у м.Львів, разом із тим працівник поліції роз`яснює йому, що за кермо автомобіля його не допустять, тому йому потрібно повідомити керівництво, про необхідність заміни водія. Окрім того, на відео зафіксовано як працівник поліції попереджає ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність, яка передбачена ст.. 369 КК України за пропозицію надання неправомірної вигоди;

При огляді файлу №3(VID_20221007_081935_190.mp4) встановлено, що його вмістом є відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, і він є аналогічним за змістом із відеозаписами NOR_00000_00000_3540_AA_N0016 та NOR_00000_00000_3541_AA_N0017.

При огляді файлу №4(YouCut_20221007_081142234) встановлено, що його вмістом є відеозапис із відео реєстратора, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «Renault Magnum 480»/«TBVM-75», н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (сідловий тягач із напівпричепом) та його зупинка працівниками поліції.

Отже, переглянуті в судовому засіданні вище викладені відеозаписи підтверджують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд погоджується із стороною захисту про некоректність у відображанні часу на відеозаписах, однак розцінює це похибкою у технічних налаштуваннях приладів та не вважає дану обставину такою, що спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та у матеріалах справи.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що працівниками поліції був по вул.Залізнична в м.Дубно помічений транспортний засіб «Renault Magnum 480»/«TBVM-75», н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (сідловий тягач із напівпричепом), який рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», після зупинки транспортного засобу по вул.Мостова в м.Дубно, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу результат огляду 1,68 проміле, результати огляду ОСОБА_1 не оскаржував та не заперечував, на підставі чого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю відповідає вимогам закону.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не надано.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі і підстав для закриття провадження у даній справі суд не вбачає.

Оцінюючи інші доводи сторони захисту, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, зокрема місце його вчинення м.Дубно та габарити автомобіля яким керував ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння - «Renault Magnum 480»/«TBVM-75», н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (сідловий тягач із напівпричепом), який був завантажений, та куди повинен був продовжити рух на даному автомобілі м.Львів, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд дійшов висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В. Ралець