Справа № 598/1784/22
провадження № 3/598/1030/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2022 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Левків А.І., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності,

за ч.3 ст.184 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 17 серпня 2022 року приблизно о 16 годині ОСОБА_1 ухилилась від виконання обов`язків, передбачених ст.150 СК України відносно свого сина ОСОБА_2 , 2008 року народження, що виразилось в тому, що він просив та брав грошові кошти у ОСОБА_3 на власні потреби, чим вчинив адмінітсратвине правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП, однак не досяг віку з якого наступає адміністративна відповідальність в зв`язку з чим до відповідальності притягується його мати ОСОБА_1 за ч.3 ст. 184 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне

Відповідальність за ч.3 ст.184 КУпАП у батьків настає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Однак відповідальність за ст. 173 КУпАП настає у разів вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В діях ОСОБА_2 відсутній склад дрібного хуліганства.

Таким чином, в ході судового розгляду не здобуто доказів об`єктивного характеру, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, оскільки її син не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, вважаю, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП, слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.184, п.1 ч.1 ст.247, ст.284, ст.294 КУпАП,-

постановив:

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дана постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.І. Левків