Справа № 159/1525/22
Провадження № 3/159/1074/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 19.09.2013 Камінь-Каширським РС УДМС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресю: АДРЕСА_1 ; проживає з адресою: АДРЕСА_2 ; працює головним державним інспектором Волинської митниці,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

03 травня 2022 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №629619 від 25.04.2022 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона 25.04.2022 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , влаштувала насильство в сім`ї відносно чоловіка ОСОБА_2 , виганяла його з будинку, вчинила відносно нього психологічний тиск.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та заперечила вчинення будь-яких дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства по відношенню до чоловіка. Вказала, що нецензурною лексикою не виражалась, доступу до житла чоловіка не позбавляла. Зазначила, що сама стала жертвою насильства від дій чоловіка. Пояснила, що через її графік роботи та графік роботи чоловіка, їх дитина проживає з її батьками. 25.04.2022 близько 18 години вона повернулась додому від своїх батьків (була з дитиною), чоловік безпідставно розпочав спочатку словесний конфлікт, в ході якого ображав її нецензурною лайкою. Вона намагалась уникнути з ним спілкування, оскільки ОСОБА_2 поводив себе агресивно; саме чоловік почав виганяти її з будинку, з застосуванням сили випихати за двері, при цьому прижав дверима їй руку. Вона змушена була викликати працівників поліції. Через біль у руці вона 28.04.2022 звернулась за допомогою до лікаря травматолога та невролога (надала суду копію медичної карти). Повідомила, що на даний час в суді знаходиться справа про розірвання шлюбу за її позовом.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Розповів, що дійсно останнім часом у нього з дружиною склались напружені відносини, у них виникають скандали та непорозуміння на побутовому рівні та з приводу виховання і місця проживання дитини. Вважає, що дружина перебуває у нездоровій залежності від своїх батьків, з якими живе їх дитина, та не має своєї власної думки. 25.04.2022 дружина повернулась від своїх батьків додому (він вже ліг спати) та почала безпідставно чіплятись до нього, виганяла з будинку, кинула в нього праскою, плювала в обличчя, в результаті чого він змушений був піти з будинку. Не заперечив, що виражався в адресу дружини нецензурною лайкою.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши матеріали справи, дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог статей 245,280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за частиною першою статті 173-2 Кодексу.

Диспозицією частини першої статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Відповідно до п.п.3, 4, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (діїабобездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за частиною першою статті 173-2 Кодексу є настання певних наслідків від вчинення винною особою дій фізичного, психологічного чи економічного характеру по відношенню до потерпілої, а саме - завдання чи ймовірна можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю особи, відносно якої вчинені такі дії.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №629619 від 25.04.2022 вбачається, що ОСОБА_1 25.04.2022 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , влаштувала насильство в сім`ї відносно чоловіка ОСОБА_2 .

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не визнавались 25.04.2022 під час складання протоколу та не визнаються в судовому засіданні.

Доказів на спростування позиції ОСОБА_1 суду не надано.

Так, матеріали справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства.

Домашнє насильство передбачає домінування кривдника над постраждалою особою.

Матеріалами справи дана обставина не доведена.

Так, з рапорту працівника поліції від 25.04.2022 вбачається, що саме від ОСОБА_1 25.04.2022 о 21:42 надійшло повідомлення про те, що її чоловік вчиняє сварку.

Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні надала суду копію медичної карти, в якій міститься запис лікаря травматолога від 28.04.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_1 28.04.2022 звернулась зі «скаргами на біль в лівому передпліччі, порушення функцій, наявний синець багрового кольору розміром 4х2 см. Зі слів особи травма від 25.04.2021 біля 22 години прижав руку дверима чоловік під час сварки»; та запис лікаря невролога від 28.04.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_1 звернулась «зі скаргами на дратівливість, емоційну неспокійність, безсоння протягом останніх двох місяців».

Окрім цього, об`єктивна сторона частини першої статті 173-2 Кодексу передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Однак, будь-яких доказів того, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на застосування дій психологічного характеру у матеріалах справи відсутні, оскільки такими доказами є лише пояснення її чоловіка ОСОБА_2 , на противагу яких є пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Таким чином, пояснення ОСОБА_2 не можуть бути єдиним доказом вчинення особою данного правопорушення.

Виходячи з аналізу досліджених матеріалів справ, в діях ОСОБА_1 не вбачається вина у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, будь-які інші фактичні дані та докази вчинення нею правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Відтак відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, які містяться в частині другій пункту 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

За відсутності належних та допустимих доказівпровини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 173-2, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя

постановила:

Провадження у справі № 159/1525/22 (провадження № 3/159/1074/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова