Справа № 186/1059/22
Провадження № 3/0186/438/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

05 грудня 2022 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого електромонтером у Першотравенському міському житлово-комунальному підприємстві, притягнутого за ст.122-4, ст.124 КУпАП України,

В С Т А Н О В И Л А:

09 листопада 2022 року о 18 годині 01 хвилині, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Dodge Ram», р/н НОМЕР_1 , біля будинку №3-а по вулиці Горького, міста Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Volkswagen Tiguan» р/н НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Після чого, ОСОБА_1 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчинених адміністративних правопорушеннях визнав у повному обсязі, розкаявся та прохав суд не позбавляти його права керування транспортним засобом, призначивши йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_2 надала клопотання, в якому прохала суд призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки. В обґрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_1 є непорядною людиною, оскільки здійснивши ДТП, він покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. Автомобіль, яким керував ОСОБА_1 вдалось ідентифікувати за допомогою свідків та камер відеоспостереження. На протязі двох годин його шукали працівник поліції, а коли знайшли, то ОСОБА_1 не заперечував той факт, що скоїв ДТП та покинув місце його скоєння. Крім того, ОСОБА_1 пропонував їй вирішити ситуацію без залучення суду, обіцяв добровільно відшкодувати шкоду, яку не забезпечить страхове відшкодування, але коли дізнався, що матеріали справи направлені до суду, категорично відмовився від всіх своїх попередніх обіцянок. Також зазначила, що ОСОБА_1 не проявив жодної активності по відшкодуванню збитків завданих ДТП, а навпаки намагався уникнути відповідальності за вчинене, оскільки покинув місце ДТП, ховав автомобіль на своєму подвір`ї та не бажає добровільно відшкодовувати збитки, які не будуть відшкодовані страховою компанією, все це свідчить про те, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами буде єдиним об`єктивно правильним рішенням для досягнення мети адміністративного стягнення.

Вислухавши правопорушника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та 124 КУпАП.

Відповідно до ст.124 КУпАП відповідальність правопорушника за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене даною статтею, наступає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП, передбачена відповідальність правопорушника за скоєне адміністративне правопорушення, у разі залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП», суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №154694 та серії ДПР18 №154695 від 09 листопада 2022 року; схемою місця ДТП, яка сталась 09 листопада 2022 року о 18 год. 30 хв. біля будинку №3-а по вулиці Горького, міста Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 09 листопада 2011 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 09 листопада 2022 року; письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 від 09 листопада 2022 року; фотознімками до схеми місця ДТП від 09 листопада 2022 року, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Усі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Таким чином, за наведених разом усіх обставин, сукупність доказів, які є в матеріалах справи підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, при накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень та їх суспільну небезпеку, порушення правил дорожнього руху, особу правопорушника, її майновий стан, ступінь вини та ставлення до вчиненого, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення, з урахуванням ст.36 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.24, ст.36, ст.122-4, ст.124, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених:

-ст.122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень 00 копійок;

- ст.124 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок.

На підставі ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 остаточно накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно ст. 307 КУпАП - штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Копія платіжного документу подається до суду.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідність статті цього кодексу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

СУДДЯ: С.С. КРИВОШЕЯ