Апеляційне провадження № 33/824/3882/2022
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 210725, 17.11.2021 року о 18 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_1 , на бул. Дружби Народів у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуаних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 496, 20 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначав про те, що він ( ОСОБА_1 ) мав право на проходження огляду на стан сп`яніння за одним із трьох варіантів:

1. на місці зупинення працівниками поліції автомобіля;

2. у медичному закладі у разі відмови від проходження огляду на місці зупинки в присутності працівника поліції;

3. самостійно у медичному закладі, на протязі двох годин.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що обрав проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі самостійно на протязі двох годин, про що надав до суду відповідну довідку, відтак склад адміністративного правопорушення в його діях відсутній.

Апеляційний суд не може погодитися із такою позицією апелянта, так як вона не відповідає вимогам закону.

Порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння регламентований положеннями ст. 266 КУпАП а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. При цьому жоден з наведених нормативних документів не передбачають самостійного проходження водієм огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Сам факт того, що ОСОБА_1 надав до суду висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», з якго вбачається, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, для вирішення справи жодного значення не має, оскільки суть інкримінованого йому правопорушення полягає не в керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, у відмові від проходження огляду на такий стан, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_1 свою позицію змінив та зазначив, що погоджувався на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. В той же час дана позиція апелянта про надання згоди на проходження медичного огляду у відповідному закладі охорони здоров`я спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом боді-камери працівника поліції.

Спростовує вищевказаний відеозапис і посилання ОСОБА_1 на те, що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі була викликана фактом перебування в автомобілі його неповнолітнього онука, якого не було з ким залишити. З вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції разом із ОСОБА_1 протягом тривалого часу чекали біля авто останнього виклику ним та прибуття на місце зупинки особи, якій можливо було передати керування автомобілем ОСОБА_1 . З огляду на вищевказане, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду у зв`язку із зазначеними ним обставинами матеріалами справи не підтверджується.

Не можуть бути прийняті судом і доводи апелянта стосовно відсутності складу адміністративного правопорушення через те, що матеріали справи не містять направлення на проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я. Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, таке направлення оформлюється лише у випадку, коли особа погодилась пройти огляд в медичному закладі і фактично направляється на його проходження. Оформлення ж направлення у разі відмови від проходження огляду вказаною Інструкцією не вимагається.

Не можуть бути прийняті судом і доводи апелянта щодо неналежного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такі посилання не відповідають матеріалам справи. Крім того, зазначаючи про порушення працівниками поліції вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказував, що працівниками поліції обов`язково мали були залучені два свідки, однак, згідно положень ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і лише в разі неможливості застосування таких засобів - огляд проводиться у присутності двох свідків. З огляду на наявність в матеріалах справи вищезгаданого відеозапису, в даному випадку наявність двох свідків не вимагається.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена невідповідність дійсності тих обставин, якими апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу, відтак порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба