Справа №: 398/4241/22
провадження №: 3/398/1445/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" грудня 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, за участі секретаря судового засідання Міщенко С.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не працюючого, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України роз`яснені,

В С Т А Н О В И В:

Згідно до протоколу серії ВАВ №321447 27.10.2022 року о 14 год. 21хв., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав своїми діями психологічного насильства. Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав пояснивши, що 27.10.2022 року перебував в м. Києві, ніяких дій щодо потерпілої не вчиняв. З потерпілою він не має ніяких сімейних стосунків, вони лише тільки зустрічались.

Адвокат Швець С.В. підтримав позицію ОСОБА_1 пояснивши, що в протоколі маються невідповідності даних з обставинами справи. Протокол складено 09.11.2022 року, а дата вчинення правопорушення зазначена 27.10.2022 року, що є порушенням, оскільки протокол повинен бути складений протягом 24 годин з моменту вчинення правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засдіанні пояснила, що 26.10.2022 року о 19год поверталася з роботи додому, біля підїзду будинку її перестрів ОСОБА_1 та почав ображати її нецензурною лайкою, шарпав за одяг. Коли вийшли сусіди вона втекла та наступного дня звернулась до поліції. З ОСОБА_1 вона проживала разом до початку жовтня, однак на даний час проживають окремо. Вона декілька разів зверталась до поліції, але це було після 27.10.2022 року.

Заслухавши особу відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, його захисника та потерпілу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях особи складу правопорушення, тобто сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що подія зазначена у ньому, відбулась 27 жовтня 2022 року, а протокол був скаладено 09 листопада 2022 року, тобто з порушенням ст. 254 КУпАП. З оригіналу та копії протоколу вбачається, що він був вручений правопорушнику 03.11.2022року, тобто до моменту його складення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що подія правопорушення мала місце 27 жовтня 2022 року, а з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від потерпілої ОСОБА_2 від 27.10.2022 року та пояснень наданих в судовому засіцданні потерпілою ОСОБА_2 вбачається, що подія сталась 26 жовтня 2022 року. Також, в протоколі зазначено, що подія відбулась в квартирі, а з пояснень потерпілої виходить, що конфлікт мав місце біля під`їзду її будинку. Тобто, мається невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обставинам справи.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відомості, які зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, деталізовано в пункті 9 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України N 1376 від 06.11.2015 року (далі Інструкція).

В ст. 251КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до вимог ст. ст. 251, 256КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України N 1376 від 06.11.2015 року, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинні бути чітко зазначені суть адміністративного правопорушення (яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та відомості необхідні для вирішення справи, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Наведені вимоги законодавства не дотримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №321447 від 09.11.2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За змістом норми ч. 1ст. 173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

В ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Тобто обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2КУпАП є дії насильницького характеру щодо членів сім`ї, пов`язаних спільним проживанням, взаємними правами та обов`язками, а також наявність наслідків, зокрема у вигляді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути заподіяна чи заподіяна.

В матеріалах справи відсутні докази наявності сімейних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме відомості, що ОСОБА_1 умисно вчинив будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Відсутні відомості та допустимі докази того, що від вчинення дій ОСОБА_1 могли настати чи настали наслідки у вигляді шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

В обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, які становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, надані лише пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які між собою суперечать одне одному за їх змістом. При цьому у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вищевказані письмові пояснення він не писав, не читав, бо не розуміє української мови.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 визначено: фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина, з порушення встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних, не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд не може вийти за межі вказаного у протоколі складу правопорушення та його кваліфікації, як і не має права збирати інші докази. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.251 КУпАП).

Зі змісту ст. 62 Конституції Украни суду не вбачається, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav. Russia", рішення від 30.05.2013 р., заява F 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява F 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою "внутрішнього переконання" чи системою "поза межами розумного сумніву", який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Наявність непорозумінь між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не створює складу адміністративного правопорушення домашнього насильства, тобто умисного вчинення останнім будь-яких діянь психологічного чи економічного характеру, яке спричинило або могло спричинити шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи, її побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, або спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе чи інші наслідки.

З огляду на наведене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Демченко Ірини Миколаївни