ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/438/22 Справа № 932/9587/21 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , переглянув апеляційну скаргу останнього, на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 24 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2021 року о 11:50 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES BENZ , державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпро на вул. Запорізьке шосе, буд. 20а, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та направити справу на новий розгляд.

Також, просить поновити строк на оскарження постанови суду, так як ним було помилково направлено апеляційну скаргу не у Дніпровський апеляційний суд.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, оскільки справу розглянуто без його участі. При цьому, під час розгляду справи суд не взяв до уваги, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, а також наміру від проходження огляду в нього не було про що свідчить проходження такого медогляду на наступний день в закладі охорони здоров`я. Також його не відстороняли від керування автомобілем.

В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасника процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апелянту слід поновити строк на оскарження постанови суду І інстанції, а апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Розглядаючи питання про поновлення строку, то доводи викладені ОСОБА_1 щодо поважності пропуску строку знайшли своє підтвердження, тому клопотання слід задовольнити, а апеляційну скаргу необхідно переглянути по суті.

Перевіряючи матеріали справи стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд вважає висновки суду І інстанції про винуватість останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП, помилковими.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався цих вимог закону.

Так, згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, однією із ознак складу правопорушення є відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення повинен довести даний факт.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зафіксовано, що ОСОБА_1 , керував автомобілем марки MERCEDES BENZ , державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпро на вул. Запорізьке шосе, буд. 20а, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.(а.с.1)

Проте, переглядаючи матеріали справи апеляційним судом встановлено, що ними не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння при зазначених обставинах.

Так, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Матеріали справи не мають підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки відповідний Акт згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, працівниками поліції до протоколу не долучено, а зазначені таких ознак в протоколі само по собі не може свідчить про їх наявність. З відеозапису, який наявний в матеріалах справи також не видно, що працівниками поліції встановлювалися у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння.

Отже, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а тому й підстав, згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було.

При цьому, як пояснив у апеляційному суді ОСОБА_1 , що після зупинки автомобіля, йому безпідставно було запропоновано пройти огляд на становлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Відмовився він від проходження огляду, так як поспішав, а працівники поліції зазначили, що він може самостійно пройти огляд на протязі трьох днів. На наступний день в закладі охорони здоров`я він пройшов огляд і перебування в стані сп`яніння лікар не встановив В подальшому на протязі листопада 2021 року його двічі зупиняли працівники поліції і він разом з ними проходив огляд в закладі охорони здоров`я. Перебування в стані сп`яніння не було встановлено. Відповідні висновки долучені до апеляційної скарги.

Крім цього, апеляційний суд враховує той факт, що в матеріалах справи не має даних про роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду, враховуючи пояснення апелянта щодо роз`яснення працівниками поліції можливості пройти огляд протягом трьох днів самостійно.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 відмовився від огляду у встановленому законом порядку, а оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому постанову суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу частково враховуючи, що апелянт просить скасувати постанову суду та направити справу на новий розгляд, але враховуючи, зміст ст. 294 КУпАП, в якій зазначено про можливість апеляційний суд вийти за межі апеляційної скарги, якщо це покращує становище апелянта, у звязку з чим прийняте таке рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк ОСОБА_1 на оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький