Справа № 158/1141/22 Провадження №33/802/602/22 Головуючий у 1 інстанції:Польова М. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Жємєлі Віктора Івновича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Жємєлі В.І. на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18.06.2022 о 19 год. 36 хв. в с. Веснянка на вул. 1 Травня керував транспортним засобом «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі зі згоди водія у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції захисник Жємєля В.І. подав апеляційну скаргу, в якій вважає її необґрунтованою, безпідставною та прийнятою з грубим порушенням права на захист, без врахування всіх обставин справи, а зібрані у справі та дослідженні в ході судового розгляду докази є суперечливими, зібраними з порушенням норм КУпАП й не є достатніми для встановлення вини його підзахисного у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , а дані про своєчасне сповіщення останнього про місце та час розгляду у матеріалах справи відсутні, судом порушено право його підзахисного на захист.

Звертає увагу суду, що працівниками поліції було грубо порушено порядок направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, зокрема, першими не зазначено які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявленні у ОСОБА_1 , також вони відсутні і в акті огляду. Окрім цього, апелянт ставить під сумнів виданий лікарем акт медичного огляду та зафіксовані у ньому відомості. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не погодився з результатом освідування, результат якого становить 0,6 проміле, останній самостійно звернувся до КП «Волинський медичний центр терапії залежності» з метою проходження кваліфікованого огляду. Так відповідно до консультативного висновку спеціаліста №373 від 18.06.2022 о 23 год 23 хв ОСОБА_1 тверезий, алкотестер показав 0,00 проміле.

Окрім цього, його підзахисному працівниками поліції не роз`яснено положень ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також апелянт наголошує, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є водій, який керував транспортним засобом, проте ОСОБА_1 на момент прибуття працівників поліції лише сидів за кермом автомобіля.

Враховуючи вище перелічені доводи, що свідчать про недійсність проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та численні порушення вимог ст.266, 268 КУпАП працівниками поліції при складенні протоколу, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Щодо строків оскарження постанови вказує, що у випадку розгляду справи у відсутності особи, момент оскарження рахується з моментом оприлюднення судового рішення у ЄДРСР. Оскаржувана постанова була оприлюднена 26.09.2022, а тому апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений не був.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу наступного висновку.

Перш за все, враховуючи те, що розгляд справи відбувся у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а з судовим рішенням останній ознайомився після його оприлюднення у ЄДРСР 26.09.2022, та виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити. Відтак, суд вважає за необхідне прийняти подану апелянтом апеляційну скаргу до розгляду.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вище вимоги закону судом першої інстанції при встановленні фактичних обставин справи дотримано в повному обсязі.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколам про адміністративне правопорушення серії ААБ №075755 від 18.06.2022 року, у якому із належною повнотою викладено сутність вчиненого правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.06.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поясненнями ОСОБА_1 від 18.06.2022, відеозаписом події, на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager у медичному закладі, за результатами огляду було встановлено, що вміст алкоголю становив 0,60 % проміле.

Суд обґрунтовано визнав достовірними ці докази, оскільки ними доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Наведені докази узгоджуються між собою, та в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушення.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться у присутності двох свідків тільки у випадку коли неможливе застосування поліцейським технічних засобів відеозапису.

Матеріалами стверджено, що водія ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі за допомогою технічного приладу «Драгер», а тому твердження апелянта про незалучення свідків є безпідставним та не ґрунтуються на вимог чинного законодавства.

При цьому незгоди з результатами такого огляду він не проявляв. Будь-яких зауважень чи порушень щодо проведення відповідного огляду не висловлював.

З відеозапису №..0057В вбачається як ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції вказує про керування ним транспортним засобом, адже йому було потрібно перевезти холодильник. Також зі змісту розмови можна дійти висновоку про вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, оскільки після повідомлення патрульним про необхідність «дути в трубку», перший відповів: «що ясно що проб?є, бо я тільки зі столу встав». Далі при телефонній розмові з невідомою особою зазначив: «напевно щось покаже».

Посилання захисника на відсутність доказів керування його підзахисним транспортним засобом спростовується сукупність доказів наявних в матеріалах справи, зокрема, як і вищевказаним відеозаписом, згідно якого ОСОБА_1 не заперечував факт керування, так і з письмових пояснень, в яких останній зазначив, що 18.06.2022 в селі Веснянка був зупинений поліцейськими на власному автомобілі «Reno», посвідчення водія та техпаспорт забув дома. Також відповідно до пояснень ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом до повного витрезвлення.

Наявні докази в матеріалах справи у своїй сукупності та взаємозв`язку, стверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відеозапис наявний в матеріалах справи надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи. А тому доводи апелянта щодо недопустимості даного відеозапису як доказу, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу суду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції із застосуванням складений лікарем спеціальних знань з метою встановлення певних обставин і фактів, та є належним доказом на підтвердження перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідає вимогам вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р

Відповідно до наявного в матеріалах справи акта медичного огляду лікарем Ківерцівської ЦРЛ ОСОБА_2 було оглянуто ОСОБА_1 за загальними ознаками, про які вказує захисник в апеляції, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частині судом до уваги не беруться.

Положення ст.266 КУпАП передбачають, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 правопорушення було вчинено 18.06.2022 о 19 год 36 хв. Консультативний висновок спеціаліста №373 від 18.06.2022, на який апелянт долучає до апеляційної скарги як доказ перебування ОСОБА_1 не в алкогольному сп`янінні, складався о 23 год 23 хв, а тому не є належним і допустимим доказом відповідно до вимог зазначеної статті.

Слід зазначити, що нормами КУпАП не передбачено відеофіксацію роз`яснення правопорушнику прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, лише згідно ст.256 Кодексу при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні зауваження від ОСОБА_1 щодо допущення порушень працівниками поліції вимог КУпАП під час складання даного протоколу, крім того останній відмовився від його підписання. Також матеріали справи не містять будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стосовно не роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, тому посилання апелянта на вищезазначені обставини є безпідставними.

На переконання апеляційного суду, для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє суду обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 про час та дату судового засідання повідомлявся телефонограмою, яка була отримана останнім, та судовим оголошенням. (а.с. 9-10). В подальшому секретарем судового засідання на наступні дати розгляду ОСОБА_1 повідомляли телефограмами, відповідно до яких останній їх не отримував з невідомих причин, оскільки номер за яким здійснювався дзвінок відповідає телефонному номеру вказаному особисто ОСОБА_1 в його письмових поясненнях. У зв`язку з вказаним повідомлення особи, яка притягається до адміністративного правопорушення, неодноразово судом здійснювалося через судові оголошення.

Також слід наголосити, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису №…0061В ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про адмінправопорушення в Ківерцівському районному суді.

Таким чином з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, судом також береться до уваги поведінка особи, яка притягається до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Відтак, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, введенням воєнного стану на всій території України та відсутності належного фінансування судової системи, що у своїй сукупності ускладнює можливість судом надсилати судові повістки засобами поштового зв`язку, як у даному випадку, дає підстави апеляційному суду вважати про застосування судом першої інстанції всіх необхідних та можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та дату судового засідання, на підставі чого посилання апелянта про порушення судом процесуального права є необґрунтованими.

Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Також будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів викладених в апеляційній скарзі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд не знаходить, а тому її апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Жємєлі Віктору Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Жємєлі Віктора Івановича залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук