Провадження № 3/127/8793/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2022м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною друною статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2022 встановлено, що ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2005 року народження, яка в період часу з 01.09.2022 по 28.10.2022 не виходить на навчання.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила. При цьому суд враховує, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справ за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КпАП регламентовано перелік питань, які орган (посадова особа) вирішує при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Зі змісту частини другої статті 184 КпАП слідує, що адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка в період часу з 01.09.2022 по 28.10.2022 не виходить на навчання. Зазначені обставини підтверджуються наданими суду матеріалами справи. Зокрема, зі змісту копії листа з Державного професійно-технічного навчального закладу «Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище» випливає, що адміністрація навчального закладу просить начальника сектору Ювенальної превенції Відділу превенції Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області допомогти у вирішенні ситуації яка склалася з ученицею ІІ курсу ОСОБА_2 , оскільки остання без вагомої причини тривалий час не відвідує навчальний заклад. Крім того, відсутність ОСОБА_2 на навчанні підтверджує й її мати ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт неналежного виконання ОСОБА_1 своїх передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації діяння ОСОБА_1 , суд враховує таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, діяння ОСОБА_1 кваліфіковане за частиною другою статті 184 КпАП, за ознаками повторності. Разом з тим, жодного документального підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КпАП матеріали справи не містять.

При цьому суд враховує, що зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вже суд зазначив вище, докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 184 КпАП, суду не надані.

Статтею 24 КпАП визначені види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання, що діяння ОСОБА_1 охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КпАП, за ознаками ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , суд враховує, що надані суду матеріали не містять відомостей про притягнення останньої до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ОСОБА_1 будь-яких правопорушень щодо забезпечення виховання її малолітньої дитини, застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 184, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: