Справа №345/3203/22
Провадження № 3/345/1221/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

14.10.2022 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 290584 від 08.10.2022 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 08.10.2022 близько 04:00 год. по місцю свого проживання злісно ухилився від виконання батьківських обов`язків передбачених законодавством по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражалося у вчиненні домашнього насильства відносно дружини в його присутності, перебував у нетверезому вигляді, словесно чіплявся до сина.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, згідно з яким повістку про виклик до суду на 13:10 год. 14.11.2022 він отримав особисто. Водночас клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Отже, суд, враховуючи, що протокол відносно ОСОБА_1 складений у його присутності, що підтверджується підписом останнього у протоколі, тобто з даного моменту він знав про наявність справи, однак, не цікавився наявним відносно нього провадженням, тим самим має намір ухилятися від явки до суду, а також те, що повістку про виклик до суду було отримано ним особисто, беручи до уваги обмежені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 290584 від 08.10.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зміст якого викладено вище. ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомлений та його копію отримав (а.с. 1);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.10.2022, в яких останній пояснив, що 08.10.2022 він прийшов по місцю проживання та почав сваритися з дружино при цьому він перебував у нетверезому стані та виражався нецензурною лайкою у присутності сина (а.с. 2);

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 08.10.2022, в яких остання пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, у присутності її та сина виражався нецензурною лайкою, що негативно впливає на виховання сина (а.с. 3);

- рапорт інспектора ЮП СЮП ВП Калуського РВП Ялози В. від 08.10.2022, з якого встановлено, що ОСОБА_1 постійно зловживає алкогольними напоями, конфліктує з дружиною в присутності їхнього неповнолітнього сина, чим злісно ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків (а.с. 4);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 289860 від 10.10.2022, в якому зазначено, що 10.10.2022 в 11:00 год. ОСОБА_1 порушив терміновий заборонний припис відносно нього, а саме: зобов`язання залишити місце проживання ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 5);

- вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.09.2022 яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (а.с. 8-9);

- фотознімки, на яких зафіксовано ОСОБА_1 (а.с. 11-15);

- лист начальника Калуського РВП від 12.10..2022, яким начальника ССД Калуської міської ради повідомлено про те, що ОСОБА_1 постійно зловживає алкогольними напоями, конфліктує з дружиною в присутності їхнього неповнолітнього сина, чим злісно ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків (а.с. 16).

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує наступне.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Однак, протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього доказами, не підтверджено вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а також до протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненому.

Зазначення у протоколі про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до дружини у присутності малолітнього сина, не вказує про ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини, а утворює склад зовсім іншого порушення.

Таким чином, під час розгляду справи не знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина.

Водночас, згідно з диспозицією ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

При цьому, суд звертає увагу, що ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ввів концепцію «дитина свідок = дитина постраждала від домашнього насильства». Дана концепція передбачає, що дитина, яка стала свідком (очевидцем) домашнього насильства, повинна бути визнана правоохоронними органами постраждалою (потерпілою) від домашнього насильства.

Якщо в сім`ї має місце домашнє насильство, дитина є свідком такого насильства, вона повинна бути ідентифікована, якщо навіть не вона звернулася у поліцію, а мати/батько чи інші особи.

Таким чином дії ОСОБА_1 , які за обставин викладених у протоколі полягали у вчиненні домашнього насильства стосовно дружини в присутності малолітньої дитини, охоплюються диспозицією ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, керуючись принципом доведеності вини поза розумним сумнівом, суд вважає недоведеним обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та приходить до переконання закрити вказане провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 184, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: