Номер провадження: 33/813/1385/22
Номер справи місцевого суду: 512/642/22
Головуючий у першій інстанції Бростовська Н.О.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Архипової К.Г. на постанову Савранського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 12 серпня 2022 року о 04 годині 20 хвилин в с. Дубинове по вул. Генерала Покотила Подільського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» АRLJ №0178, тест №571, результат огляду виявився позитивним та склав 2,56 ‰ проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Архипова К.Г. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що:

1)в матеріалах справи відсутній жодний доказ, який би підтверджував факт того, що ОСОБА_1 керував автомобілем;

2)при складані протоколу ОСОБА_1 не було запропоновано надати пояснення чи зауваження щодо змісту протоколу, а також йому не були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП;

3)огляд на стан сп`яніння та його фіксація були проведенні з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Зокрема відеозаписи на яких зафіксований огляд ОСОБА_1 не відповідають принципам безперервності, а отже ці відеозаписи не можуть вважатись допустимим доказами;

4)рапорт сержанта ОСОБА_2 також не може вважатись допустим доказом, оскільки ця особа є працівником поліції, а тому він зацікавлений в результатах розгляду справи.

Захисник Архипова К.Г. просила розглянути апеляційну скаргу за її участі в режимі відеоконференції з Кривоозерським районним судом Миколаївської області.

Судове засідання призначене на 09 годину 30 хвилин 02 грудня 2022 року не відбулось у зв`язку з тим, що в приміщенні Кривоозерського районного суду Миколаївської області було відсутнє електропостачання.

В наступному судовому засіданні 09 грудня 2022 року апеляційним судом також були здійснені заходи для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак під час судового засідання вийти на зв`язок з вищевказаним судом повторно не надалось за можливе.

Цього ж дня захисник Архипова К.Г. надіслала на адресу апеляційного суду клопотання, в якому просила, у разі відсутності світла у Кривоозерському районному суді Миколаївської області, провести розгляд справи без її участі та без участі ОСОБА_1 .

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Апеляційний суд здійснив всі можливі заходи для проведення судового засідання в режимі відоеконференції, проте через систематичні відключення електроенергії на території України, провести судове засідання за участі захисника не виявилось за можливе.

За таких обставин, проймаючи до уваги скорочений термін розгляду справ про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає за можливе розглянути дану справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника Архипової К.Г. апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №502634, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а) Правил дорожнього руху України, а саме тими обставинами, що останній, 12 серпня 2022 року о 04 годині 20 хвилин в с.Дубинове по вул.Генерала Покотила Подільського району Одеської області керував автомобілем марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager», результат тесту склав 2,56 ‰ проміле (а.с.3).

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

ОСОБА_1 відмовився від підпису вказаного протоколу, проте дослідивши зміст протоколу апеляційний суд дійшов висновку про те, що він повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо фактичних обставин, викладених у фабулі протоколу в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 не навів.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується роздруківкою алкотестеру «Drager» доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої огляд водія проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6820» №ARCD 0178, результат огляду виявився позитивним та склав 2,56 ‰ (а.с.2).

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення.

Оцінюючи зовнішній вигляд та поведінку ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що у стороннього спостерігача дійсно могли виникнути об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння.

На вказаному відеозаписі зафіксований факт проходження водієм ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Drager», результат якого виявився позитивним та склав 2,56 ‰.

При цьому сам ОСОБА_1 не заперечував факт того, що керував автомобілем та не заперечував проти того, що вживав алкогольні напої.

В своїй апеляційній скарзі захисник Архипова К.Г. не наводить будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про те, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно її підзахисного діяли неправомірно та порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того в матеріалах справи міститься рапорт поліцейського з РПП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Оросі А. про те, що від час несення служби на блокпосту №8 ним був виявлений автомобіль марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням автомобілю був громадянин ОСОБА_1 , який мав нерозбірливу мову, почервоніння очей. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на вміст алкоголю за допомогою газоаналізатора «Drager», результат тесту склав 2,56 ‰.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника Архипової К.Г. про те, що вказаний рапорт є недопустимим доказом, оскільки фактичні обставини викладені у рапорті знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та повністю узгоджуються з іншими доказами у справі, які безпосередньо були дослідженні апеляційнім судом.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд визнає докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 12 серпня 2022 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Вищевказані докази, поза розумним сумнівом доводять, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Архипової К.Г. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Архипової К.Г. залишити без задоволення.

Постанову Савранського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко