Справа № 132/2049/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №482238 від 28.08.2022 р., 28.08.2022 о 13:10 год в с. Л. Лисіївка по вул. Гагаріна ОСОБА_1 виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою своїй співмешканці ОСОБА_2 , чим вчинив психологічне насильство у сім`ї.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судові засідання 10.10.2022, 02.11.2022, 22.11.2022 ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 не з`явилися, хоча завчасно сповіщалися про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавали.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя дійшла наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом адміністративного проступку відповідальність за яке передбачена ст. 173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 цього Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №482238 від 28.08.2022 р., 28.08.2022 о 13:10 год в АДРЕСА_1 Музика ОСОБА_3 виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою своїй співмешканці ОСОБА_2 , чим вчинив психологічне насильство у сім`ї.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано такі докази: рапорт поліцейського про подію; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.08.2020; письмове пояснення ОСОБА_2 ; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. Жодного іншого доказу відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області суду не надано.

Відповідно відомостей викладених в заяві ОСОБА_2 , оформленій протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.08.2022 встановлено, що у ній остання просить вжити заходів до її співмешканця ОСОБА_1 , який виражався нецензурними словами до неї, бив її, а також був п`яний.

У доданому до протоколу про адміністративне правопорушення письмовому поясненні ОСОБА_2 зазначала, що 28.08.2022 її співмешканець ОСОБА_4 , перебуваючи в п`яному вигляді, ображав її нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою та вчинив бійку.

Як убачається з рапорту інспектора-чергового ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Людкевича А.А. від 28.08.2022 зареєстрованого в ЄО за №4138 у ньому зазначено, що 28.08.2022 об 13:11 год до чергової частини надійшло повідомлення зі служби «102»про те, що до них звернулася ОСОБА_5 з повідомленням, що 28.08.2022 о 13:00 год співмешканець доньки заявниці ОСОБА_1 , повернувшись додому в стані алкогольного сп`яніння, в дворі будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , влаштував сімейну сварку з ОСОБА_2 , донькою заявниці, в ході якої почав застосовувати фізичну силу, словесно погрожувати фізичною розправою заявниці та її доньці. Всередині будинку шестирічна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 підтверджуються лише заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою і в той же час в протоколі не конкретизовано статус гр. ОСОБА_2 , а саме чи є вона особою, на яку поширюється сфера дії Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" , щоб характеризувати дії ОСОБА_1 саме як домашнє насильство, оскільки в протоколі вказано, що потерпілі від правопорушення відсутні.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема й пояснень свідків, хоча такі були на місці події, що ОСОБА_1 застосовував до ОСОБА_2 домашнє насильство та вчинив будь-які умисні дії фізичного, психологічного чи економічного спрямування з метою нанести їй моральну шкоду, шкоду її фізичному чи психічному здоров`ю.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 173-2, 245,251,252,283-285,294 КУпАП, суддя, -

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С. В. Ставнійчук