П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року

м. Київ

провадження №33/824/3723/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.,

розглянув апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області

на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2022 року

у справі №367/3910/22 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП

У С Т А Н О В И В:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2022 року закрито провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції від 19.10.2022 та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга прокурора підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 250 КУпАП передбачено, що прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії. При провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статям 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

Статтею 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно ст. 287 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

А згідно з вимогами ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Наведені положення закону дозволяють зробити висновок про те, що у справі про корупційне правопорушення, яка переглядається судом апеляційної інстанції, санкція статті 172 КУпАП не пов`язана з обмеженням особистої свободи громадян.

Враховуючи вищенаведене, а також висновок наведений в ухвалі Конституційного Суду України від 08 грудня 2015 року № 49-у/2015 (справа № 2-43/2015) про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями частини п`ятої статті 7, частини першої статті 287, частини другої статті 294 цього Кодексу про те, що аналіз вказаних положень Кодексу дає підстави для висновку, що має місце неузгодженість положень частини п`ятої статті 7, статті 250, частини першої статті 287 та частини другої статті 294 Кодексу щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що прокурори взагалі у відповідності до положень закону, а саме ч. 2 ст. 294 КУпАП, не наділені правом оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за винятком випадків застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, оскільки, як прямо зазначено в ухвалі Конституційного Суду України, питання, з яким звернувся автор клопотання, може бути вирішене лише у законодавчому порядку. Усунення неузгодженостей у законах не належить до повноважень Конституційного Суду України.

За таких обставин, зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки прокурор не є суб`єктом, який, відповідно до вимог закону, наділений правом на оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення, в тому числі пов`язані з корупцією, якщо це не стосується застосування заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2022 року у справі №367/3910/22 про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик