Справа № 461/1306/22 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 33/811/525/22 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бабій І. М., представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2022 року за ст. 472 МК України,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1 522 585,80 грн. та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 2678/209000/21 від 20 грудня 2021 року.

Відповідно до постанови суду, 20 грудня 2021 року, близько 00 годин 22 хвилин, в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «VW LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 , який переміщував, згідно поданої митної декларації, вантаж, а саме вживаний одяг, загальною вагою 700 кг і був розмитнений по квитанції МД-1, серія ЄЄ №090738. В даному транспортному засобі перебували чотири пасажири, які задекларували товар - вживані речі в межах, що не перевищують неоподатковувану норму для громадян. Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обов`язкові для письмового декларування або заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 435», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділені транспортного засобу (без ознак приховування) було виявлено незадекларований за встановленою формою товар.

Таким чином, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України товар шляхом недекларування, тобто не заявив за встановленою формою точні відомості про нього, а саме - про його наявність, кількість та вартість, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, повернути власникам або ОСОБА_1 товари, вилучені на підставі протоколу про порушення митних правил, для вивезення за межі митної території України.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що справу було розглянуто у його відсутність, а відтак він, інший водій та пасажири були позбавлені можливості надати пояснення в суді та подати відповідні докази. Зазначає, що переміщував транспортним засобом з Італійської Республіки до України передачі з бувшими у вжитку речами, перевірку яких здійснював інший водій ОСОБА_2 . Звертає увагу, що у даному випадку відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки виявлений незадекларований товар належав стороннім особам, які повідомили, що передають вживані, особисті речі та які ним були задекларовані. Крім того, вважає, що висновок експерта від 28 січня 2022 року не може братися за основу визначення вартості вилученого товару, оскільки у такому відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Бабій І. М., які підтримали апеляційну скаргу, представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О. Ю., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно з протоколом про порушення митних правил, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме переміщення через митний кордон України товару шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних відомостей щодо його наявності, кількості та вартості.

Визначення вартості переміщуваного товару є суттєвим для накладення адміністративного стягнення за вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Встановлено, що у матеріалах справи наявний висновок спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України №-0064 від 28.01.2022 року, згідно з яким вартість вилученого товару становить 1 522 585,80 грн.

Крім того, захисник в судовому засіданні суду апеляційної інстанції подала рахунок-інвойс №213303384 від 14.12.2021 року, згідно з яким вартість вилученого товару становить 2900,69 євро, що на день перетину кордону становило 89 507,4615 грн.

Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року №522/1029/18, висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

У вказаному висновку експерт не був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Поряд з цим, згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

Жодна зі сторін не заявляла клопотання про призначення товарознавчої експертизи у відповідності до висновку ВП ВС від 18.12.2019 року.

Відтак, на момент розгляду апеляційної скарги неможливо встановити вартість вилучених товарів згідно з протоколом про порушення митних правил.

Разом з цим, ОСОБА_1 повідомив суду апеляційної інстанції, що не був присутнім під час розгляду справи у суді першої інстанції, однак бажав надати пояснення по суті, а також подати наявні у нього докази на підтвердження відсутності у нього умислу на вчинення правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції не викликав та не допитував іншого водія транспортного засобу ОСОБА_2 , пасажирів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які би могли спростувати або підтвердити факт належності вилученого майна ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, вважаю, що, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 530 МК України, постанова Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2022 року підлягає скасуванню із надісланням справи на новий розгляд у суд першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно перевірити в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційній скарзі, викликати для розгляду справи ОСОБА_1 та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 530 МК України, ст. 294 КУпАП,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, скасувати і надіслати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.