Справа № 344/1613/22
Провадження № 33/4808/280/22
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.04.2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 19 січня 2022 року о 01-32 год. по вул. Хоткевича, 2Д, кв.1, в м. Івано-Франківську, керував транспортним засобом марки "Audi A6 ", н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) ПДР України. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Млинарська, 21.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується із постановою суду, яка ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що направлення на огляд водія у відповідності до вимог закону та Інструкції не оформлялось, що є підставою для визнання проведення огляду неправомірним. Висновки лікаря №62 вважає недійсним також, оскільки він складений з порушенням.

Вказує на те, що матеріали справи не містять даних про те, що КНП «ПНЦ ІФ ОР» входить до переліку медичних закладів, яким надано право на проведення відповідного огляду. Окрім того, матеріали справи не містять даних про те, що лікар, який проводив огляд, пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, а відповідно мав право проводити такий огляд.

Апелянт вказує на те, що матеріали справи не містять даних того, що вимірювальна техніка та обладнання, за допомогою якого проводився огляд дозволена МОЗ, адже відсутні сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

ОСОБА_1 також зазначив, що висновок лікаря є нерозбірливим та без зазначення необхідних даних в ньому.

Просив постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду і закрити провадження по справі, оскільки він не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Вважає, що висновок лікаря про те, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння не відповідає дійсності, оскільки він не вживає наркотичні засоби.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Гурепка проти України")

При цьому, позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.»

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ААБ №289096 від 19 січня 2022 року про адміністративне правопорушення. Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала та чітко викладено суть правопорушення.

Суд вказав на те, що перевірка працівниками поліції стану наркотичного сп`яніння щодо ОСОБА_1 проводилась відповідно до п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року.

Так, огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у лікаря нарколога за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Млинарська, 21 у КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради", про що міститься посилання у протоколі, з долученням відповідного висновку до матеріалів справи. Згідно висновку №62 КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради" від 19 січня 2022 року, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, суд встановив що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо незаконності постанови суду, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №289096 від 19.01.2022 року, складеного уповноваженою особою інспектором взводу 2 роти 2 БУПП у Івано-Франківській області лейтенантом поліції самбірським Д.Р. про те, що ОСОБА_1 19 січня 2022 року о 01-32 год. по вул. Хоткевича, 2Д, кв.1, в м. Івано-Франківську, керував транспортним засобом марки "Audi A6 ", н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у лікаря нарколога в КНП ПНЦ ІФ ОР за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Млинарська, 21, (амфетамін, метамфетамін). Висновок №62, чим порушив п.2.9 а) ПДР України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , правопорушнику роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи в суді м. Івано-Франківська, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .

У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 нічого не зазначив.

В протоколі зазначено, що до нього додаються відео з боді камери 471275, відео з реєстратора, висновок лікаря.

У ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія та тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не видавався, зазначено, що особу водія ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія через електронний додаток Дія.

ОСОБА_1 зі змістом протоколу було ознайомлено під підпис.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Зі вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено поліцейським відразу після отримання висновку про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі., працівником поліції йому були роз`яснені його права та обов`язки, ознайомлено із змістом протоколу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту доводів ОСОБА_1 в апеляційній інстанції вбачається, що він не заперечує факт керування транспортним засобом але стверджує , що не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Вважає, що висновок лікаря про те, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння не відповідає дійсності, оскільки він не вживає наркотичні засоби.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.01.2022 року № 62 щодо результатів медичного огляду, проведеного лікарем ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що вищевказаний висновок Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру не відповідає дійсності і повинен бути визнаний недопустимим доказом.

В результаті перевірки вищевказаних доводів апеляції не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає, що вищевказаний висновок зроблений лікарем Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд, часу та місця його проведення.

У даному висновку лікаря було зафіксовано факт ознайомлення ОСОБА_1 із результатом огляду, про що свідчить власноручний підпис правопорушника.

Для перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом було витребувано копію Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру №62 від 19.01.2022 року.

З даного акту обстеження вбачається, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем ОСОБА_2 19.01.2022 року о 01 год. 45 хв., яким була застосована сукупність різних методів з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, зазначені результати зовнішнього огляду та інші дані, які давали підстави прийти до висновку про перебування особи, стосовно якої проводився огляд у стані наркотичного сп`яніння, що свідчить про обґрунтованість вказаного висновку та можливість його використання в якості допустимого доказу.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

При цьому, зі змісту пунктів 12,13 Інструкції вбачається, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а дослідження біологічного середовища з використанням крові проводиться у тому випадку, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші зразки біологічних середовищ, вказаних вище.

Заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) у виді розладу психіки й поведінки внаслідок вживання стимуляторів амфетамінів, метамфетамінів був встановлений та внесений до акту медичного огляду лікарем ОСОБА_3 . 27.04.2021 року.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до вимог Інструкції заключний висновок здійснюється іншим лікарем на підставі отриманих результатів огляду, тестів та лабораторних досліджень, які як правило потребують певного часу, у зв`язку з чим дата заключного висновку не збігається з датою проведення огляду.

Зокрема, зі змісту вищевказаного Акту вбачається , що під час проведення огляду ОСОБА_1 повідомив лікаря про те, що вживає наркотичні засоби( амфетамін та метамфетамін), курить кальян.

Зі змісту вищевказаного Акту вбачається, що у ОСОБА_1 відбирались для аналізу біологічне середовище(сеча) з метою проведення лабораторного дослідження і внаслідок проведення лабораторних тестів було встановлено, що його біологічне середовище не містить етанолу але містить амфетамін та метамфетамін.

Апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що відсутність в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд, даних про те, що КНП «ПНЦ ІФ ОР» входить до переліку медичних закладів, яким надано право на проведення відповідного огляду та, що лікар, який проводив огляд, пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою свідчить про недійсність висновку про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що недопустимими доказами необхідно вважати докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, законами та міжнародними, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок порушення таких прав.

Разом з тим, під час розгляду провадження судом не встановлено даних, які свідчать про те, що висновок лікаря було отримано з порушенням прав та свобод ОСОБА_1 , який добровільно пройшов медичний огляд в медичному закладі, який входить до переліку медичних закладів, яким надано право проводити медичний огляд водіїв на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність направлення водія на медичний огляд, даних про те, що КНП «ПНЦ ІФ ОР» не входить до переліку медичних закладів, яким надано право на проведення відповідного огляду та те, що лікар, який проводив огляд, не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою носять голослівний, бездоказовий характер та спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що водій ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, в результаті чого було встановлено, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд, проаналізувавши сукупність досліджених доказів, приходить до переконання, що медичний висновок №62 від 19.01.2022 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.266 КУпАП та є належним і допустимим доказом по справі.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зокрема, відповідно до практики Європейського суду з прав людини будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. ( справа "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства")

Апеляційний суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Постанова районного суду є законною і обґрунтованою, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Необхідно зазначити, що пункт 1.3ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.2.9а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху України.

Обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність судом не було встановлено.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв