ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/225/22Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І.
Провадження № 33/817/357/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Пасічника А.З. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Згідно постанови 12 грудня 2022 року о 19.08 год. в с. Зубрець по вул. Цетральна,12 Чортківського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольцваген Пассат» Б5, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора Драгер 6810, а також у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Пасічник А.З. просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2022 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що:

ОСОБА_1 транспортним засобом 12 лютого 2022 року не керував;

від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся;

пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння не було;

суд першої інстанції взяв на себе обов`язок обвинувачення, так як керувався в основному припущеннями щодо імовірності тієї чи іншої події;

протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейськими щодо ОСОБА_1 через давню особисту неприязнь;

місцевий суд не повідомив захисника про дату та час судового розгляду справи, що мав місце 27 квітня 2022 року, через що ОСОБА_1 був позбавлений можливості подати свої заперечення та заявляти клопотання у суді першої інстанції;

постанова у справі про адміністративне правопорушення БАБ №676604 від 12 лютого 2022 року оскаржена до Бучацького районного суду;

письмові пояснення свідка ОСОБА_2 є сфальсифіковані, оскільки останній їх не підписував;

в матеріалах справи жоден доказ не вказує на те, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу;

три із чотирьох відеозаписів наявних у матеріалах справи є неналежними та недопустимими доказами, так як вони створені 21 лютого 2022 року за допомогою мобільного телефона, а події відбувалися 12 лютого 2022 року;

ОСОБА_1 не було повідомлено про здійснення відеофіксації його розмови із працівниками поліції;

працівниками поліції грубо порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відеофіксація розмови з ним не здійснюється, що не відповідало дійсності;

відеозаписи, надані як докази працівниками поліції не містять електронного підпису автора, або прирівняного власноручного підпису, а тому є недопустимими доказами;

що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом, оскільки він не є самостійним беззаперечним доказом;

в протоколі про адміністративне правопорушення були внесенні відомості, які не відповідають дійсності.

Заслухавши доводи захисника, який просив задовольнити його апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 497279 від 12 лютого 2022 року; відеозапису, долученого працівниками поліції до матеріалів справи; рапорту ст. інспектора-чергового ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Сайчука Б.М.; письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 від 12 лютого 2022 року довідки, виданої відділенням поліції №2 (м.Бучач) Чорктівського РВП ГУНП в Тернопільській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом, оскільки він не є самостійним беззаперечним доказом, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Твердження апелянта про те, що працівники патрульної поліції не пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та від проходження такого огляду не відмовлявся є надуманими, так як вони спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема даними відеозапису (файл 2_310144402.mp4 з 01:00 по 02:00 хв.) зафіксовано як працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а також проїхати у медичний заклад, однак, водій у категоричній формі відмовився.

Доводи захисника в ході апеляційного розгляду про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення БАБ №676604 від 12 лютого 2022 року не спростовує обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 497279 від 12 лютого 2022 року і встановлених в оскарженій постанові суду, оскільки як видно з наданої захисником копії рішення Бучацького районного суду від 07 червня 2022 року підставою для скасування постанови БАБ №676604 відносно ОСОБА_1 за ст.ст.122,126 КУпАП стало не встановлення судом відсутності події цих правопорушень, а надання управлінням поліції неналежних доказів у цій адміністративній справі.

Разом з тим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП, яка переглядається апеляційним судом, наявні відомості про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом 12 лютого 2022 року керував, оскільки такий факт підтверджується даними письмової інформації з інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційний портал Нацональної поліції України від 12 лютого 2022 року реєстр.№№686,687, згідно яких у той день зі служби 102 о 19 год. 09 хв. надійшло повідомлення, що ОСОБА_1 , перебуваючи в нетверезому стані вчинив дома сварку, пошкодив двері, після чого поїхав автомобілем Фольксваген Б5 в сторону села Прошова. В подальшому, о 20 год. 53 хв. було виявлено водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, який керував автомобілем Фольксваген Б5, д.н.з. НОМЕР_1 , і здійснив зупинку з порушенням вимог п.15.9.у ПДР (а.с.1,5).

Крім того, зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , зміст яких за хронологією та змістом подій повністю узгоджуються з відомостями письмової інформації з інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційний портал Нацональної поліції України від 12 лютого 2022 року реєстр.№№686,687.

Доводи апеляційної скарги про фальсифікацію вказаних письмових пояснень свідка ОСОБА_2 і твердження про те, що останній їх не підписував є надуманими, оскільки із матеріалів справи видно, що вказане пояснення ОСОБА_2 підписане і в ході допиту під час апеляційного розгляду він підтвердив, що дійсно підписував пояснення. Також, ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно повідомляв на лінію 102 про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння і користується автомобілем Фольксваген.

Викладені у письмовому поясненні ОСОБА_2 обставини є послідовними і узгоджуються з іншими матеріалами справи, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності.

Натомість показання свідка ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду в частині того, що це він керував автомобілем і привіз нетверезого ОСОБА_1 у с.Зубрець, де між ними виник конфлікт і тому він залишив останньому ключі від машини, пішов додому і повідомив поліцію лише про те, що ОСОБА_1 поводить себе агресивно біля свого автомобіля з метою щоби працівники поліції його заспокоїли, є нелогічними і викликають сумнів, оскільки свідок не зміг пояснити причини виникнення конфлікту, мету залишення ним ключів від автомобіля нетверезому пасажиру, наявність суперечності між його показаннями про зміст повідомлення на лінію 102 і зафіксованими даними про таке повідомлення, в яких вказано, що ОСОБА_1 , перебуваючи в нетверезому стані, вчинив домашнє насильство і поїхав з дому автомобілем Фольксваген Б5.

Враховуючи наведене апеляційний суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_2 в частині того, що це він керував автомобілем, і вважає їх такими, що надані під впливом примирення з ОСОБА_1 , який є його пасинком.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд не повідомив захисника про дату та час судового розгляду справи 27 квітня 2022 року, через що ОСОБА_1 був позбавлений можливості подати свої заперечення та заявляти клопотання у суді першої інстанції є обґрунтованими.

Так, згідно ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, справа щодо ОСОБА_1 розглянута 27 квітня 2022 року без участі останнього та його захисника. При цьому, в матеріалах справи наявні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 шляхом вручення йому судової повістки 13 квітня 2022 року (а.с.11). Даних про вручення повісток захиснику Пасічнику А.З. у справі немає, однак незважаючи на це він двічі звертався до суду з клопотаннями про відкладення судового розгляду, які були судом задоволені, що свідчить про те, що захиснику було відомо про розгляд судом цієї справи.

Крім того, зазначені обставини не можуть бути підставою для закриття провадження у цій справі, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, оскільки вони не визначені такими у ст.247 КУпАП.

Також, неможливість реалізувати процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, була усунута під час апеляційного розгляду, під час якого ОСОБА_1 було забезпечено можливість реалізувати свої права, в тому числі користуватися правовою допомогою захисника, подати докази і викласти свої доводи щодо суті правопорушення. Однак, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного не з`явився, що свідчить про формальність його доводів щодо порушення права на захист через розгляд справи у його відсутності. Апеляційний розгляд проведено за участі захисника, який повністю використав весь обсяг своїх процесуальних прав, передбачених КУпАП, для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи.

Твердження захисника про те, що три із чотирьох відеозаписів наявних у матеріалах справи є неналежними та недопустимими доказами, так як вони створені 21 лютого 2022 року, а події відбувалися 12 лютого 2022 року не є істотними, оскільки не спростовують того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольцваген Пассат» Б5, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора Драгер 6810, а також у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Крім того, твердження захисника про проведення відеозйомки на мобільний телефон є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які би з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність зафіксованих відеозаписом обставин.

Окрім цього слід зазначити, що при дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Вказаним відеозаписом зафіксовано як факт здійснення пропозиції працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також проїхати у медичний заклад, так і факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Запис здійснений на підставі п.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Суд критично оцінює доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про здійснення відеофіксації його розмови із працівниками поліції, а також те, що працівниками поліції грубо порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відеофіксація розмови з ним не здійснюється, що не відповідало дійсності, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Зокрема даними відеозапису (файл X300000__3215.MP4 з 21:18 по 21:19 хв.) зафіксовано розмову ОСОБА_1 , із працівником поліції, з якого видно, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що його розмова фіксується нагрудною камерою працівників поліції, так як в ході розмови, ОСОБА_1 повідомив, що у вас пише боді-камера.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Пасічника А.З. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя