Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень 00 копійок.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі повністю заперечує свою вину щодо інкримінованих йому хуліганських дій, які полягають у пошкодженні автомобіля ОСОБА_2 .. При цьому стверджує, що у нього склалися недоброзичливі стосунки з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим останній намагається притягнути його до відповідальності.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 26 січня 2022 року. Апеляційна скарга подана 05 лютого 2022 року, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 570/4398/21 Суддя в суді І інстанції Сидоренко С.М.

Провадження № 33/4815/271/22 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

(проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №099381 від 21 вересня 2021 року вбачається, що 28 червня 2021 року близько 10 год. 00 хв. в с. Понебель Рівненського району Рівненської області по вул. Шевченка, громадянин ОСОБА_1 з хуліганських мотивів пошкодив автомобіль марки "Daewoo Lanos", а саме наніс невідомим предметом подряпини.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 28 червня 2021 року близько 10 год. 00 хв. він, перебуваючи на вул. Шевченка, 35, в с. Понебель Рівненського району Рівненської області курив тютюнові вироби. В цей час громадянин ОСОБА_4 під`їхав своїм автомобілем марки "Mercedes" до автомобіля "Daewoo Lanos" та деякий час ходив поблизу нього. Після цього ОСОБА_3 підійшов до транспортного засобу "Daewoo Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_1 , і помітив великі подряпини на ньому. Хотів підійти до ОСОБА_1 , однак той сів у автомобіль і поїхав. Вважає, що саме останній пошкодив транспортний засіб, оскільки він вже неодноразово робив різну шкоду.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення, який складено відносно ОСОБА_1 , всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не вказано реєстраційний номер автомобіля, який було пошкоджено та відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції при розгляді справи, не звернув увагу на вказану неповноту та неправильність протоколу про адміністративне правопорушення, яка не може бути усунута судом та розглянувши справу, дійшов передчасного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Разом з цим, із матеріалів справи вбачається, що доказова база, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, ґрунтується лише на письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Тоді як такі пояснення не були відібрані у ОСОБА_1 як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і у судовому засіданні.

При цьому, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не можуть братися до уваги, оскільки жоден з них не бачив чи дійсно саме ОСОБА_1 пошкодив автомобіль марки "Daewoo Lanos", тобто їхні пояснення суд розцінює як припущення, які не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами. Крім того, апелянт не заперечує того факту, що між ним та ОСОБА_2 склалися недоброзичливі стосунки.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" ( рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумніви у суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б доводили вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства. Висновки місцевого суду фактично ґрунтуються на протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які на думку апеляційного суду не є переконливими, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2021 року скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.