КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/2215/22
Провадження № 33/824/1628/2022 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Ткаченко Д.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника адвоката Гармаша Михайла Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Як встановлено судом, 12.02.2022 року о 21 годині 10 хвилин по вул. Бежівка, 1 в м. Борисполі, Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «FIAT Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі апелянт не погодився з постановою суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Обгрунтовуючи скаргу, захисник посилався на те, що працівники поліції ОСОБА_1 не зупиняли, Правил дорожнього руху він не порушував, транспортним засобом не керував, а лише перебував із своїм товаришем в автомобілі, який був припаркований на парковці біля будинку, у якому мешкає ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не був водієм у розумінні пункту 2.5. ПДР України і в матеріалах справи відсутні докази керування ним автомобілем, а відомості, зазначені у протоколі, спростовуються іншими належними та допустимими доказами, постанова суду про визнання його винним підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гармаш М.Ю. апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гармаша М.Ю., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перевіривши доводи скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши під час апеляційного розгляду докази у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суддя місцевого суду у порушення положень ст.ст. 245, 280 КУпАП не з`ясував повно, всебічно і об`єктивно обставини справи, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції послався на те, що не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, його винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджується доказами, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.Разом з тим, суддя не звернув уваги на обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Зі змісту постанови суду першої інстанції та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, судом не надано належної оцінки наявним у справі доказам (відеозапису з нагрудної камери поліцейського, поясненням ОСОБА_1 та показанням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), які спростовують обставини, викладені у протоколі, щодо керування ОСОБА_1 автомобілем «FIAT Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , 12.02.2022 року о 21 год. 10 хв. по вул. Бежівка, 1 у м. Борисполі.

Зокрема, ОСОБА_1 з самого початку надавав послідовні пояснення щодо того, що 12.02.2022 року о 21 год. 10 хв. в м. Борисполі по вул. Бежівка, 1 він автомобілем не керував, а перебував у ньому разом зі своїм товаришем - ОСОБА_3 , з яким вони зустрілись біля його будинку та вирішили відпочити, поспілкуватись, а оскільки на вулиці було холодно, вони сіли в автомобіль. Через деякий час до них під`їхав екіпаж патрульної поліції, які пояснили ОСОБА_1 , що причиною їхньої уваги до автомобіля «FIAT Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 ,є необхідність перевірки документів, оскільки даний транспортний засіб перебуває в орієнтуванні. В ході розмови поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився з тих підстав, що автомобілем не керував, відтак не несе обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Крім того, при розгляді справи в апеляційному суді були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, повністю підтвердили пояснення ОСОБА_1 .

Зокрема, ОСОБА_2 зазначила, що 12.02.2022 року, повертаючись з роботи додому, біля свого будинку по АДРЕСА_2 вона побачила свого чоловіка разом з його товаришем ОСОБА_3 , які перебували в салоні автомобіля «FIAT Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 на парковці біля будинку. Свідок підійшла до них та привіталася, вони були напідпитку та сиділи в машині, машина руху не здійснювала, двигун не працював. Чоловік сказав, що прийде додому пізніше, вони посидять в машині, їхати нікуди не будуть. Свідок пішла додому, однак вирішила поспостерігати за чоловіком з балкону, з якого видно машину. Поки вона спостерігала, автомобіль нікуди не рухався, стояв на місці. Через деякий час свідок помітила, що приїхала поліцейська машина і вирішила дізнатись, у чому справа, та спустилась до машини. Поліцейські вказували нібито її чоловік ОСОБА_1 керував автомобілем, однак вона повідомила поліцію, що це не так, бо спостерігала за ним з балкону. Разом з тим, у відібранні у неї показань поліцейські відмовили, зазначивши, що свідок, як дружина, є заінтересованою особою.

Свідок ОСОБА_3 повідомив, що 12.02.2022 року в суботу увечері після 18 год. 00 хв. він зустрівся з ОСОБА_1 біля будинку по вул. Бежівка, 1 в м. Борисполі та вони вирішили повечеряти. Через те, що на вулиці було досить прохолодно, сіли в автомобіль, який був припаркований на стоянці біля будинку ОСОБА_1 . ОСОБА_3 також зазначив, що весь час вони перебували в салоні автомобіля та рух на ньому не здійснювали.Близько 21 години ОСОБА_1 вийшов з машини, повернувся та сказав про конфлікт з якимось чоловіком, після чого хвилин через 10 під`їхав автомобіль патрульної поліції до автомобіля ОСОБА_1 .

Згідно наявного у справі відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово говорив працівникам поліції, що автомобілем він не керував. Також з відеозапису вбачається, що автомобіль «FIAT Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , стоїть припаркований на стоянці із заглушеним двигуном і жодних відомостей про те, що цим автомобілем керував саме ОСОБА_1 і під його керуванням цей автомобіль було зупинено працівниками поліції, відеозапис не містить.Більш того, самі працівники поліції на відеозапису не заперечували тієї обставини, що вони під`їхали до автомобіля, який вже стояв, з метою перевірки документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб, оскільки схожий транспортний засіб перебуває в орієнтуванні. На неодноразове питання патрульного поліцейського про те, чи керував ОСОБА_1 автомобілем, останній категорично зазначав, що автомобілем не керував і автомобіль не рухався.

Свої висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтовував письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зазначили, що ОСОБА_1 в їх присутності керував транспортним засобом.

Разом з тим, згідно п.6 Розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідківскладає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з абз.2 п.27 Постанови пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При цьому, згідно п.7 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, не можуть бутизалучені як свідкиполіцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У тексті оскаржуваної постанови суд першої інстанції зазначив: «Допитаний свідок ОСОБА_4 показав, що саме він був очевидцем того, як ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння керував автомобілем «FIATDoblo»,д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим викликав поліцію на місце події. Також свідок підтвердив, що відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився».

Суд першої інстанції, виносячи оскаржувану постанову, не врахував тієї обставини, що даний свідок під час надання показань зазначив про те, що перед приїздом поліцейських відбулася «потасовка», зокрема, між ним та ОСОБА_1 . Такі обставини підтверджуються відеозаписом, наявним у матеріалах справи, на якому ОСОБА_4 повідомив поліцейських, після їх прибуття, про вищезгаданий конфлікт, що вказує на наявність сумнівів щодо неупередженості свідка ОСОБА_4 та недопустимість його пояснень у якості доказів винуватості ОСОБА_1 в силу положень п.7 Розділу IX Інструкції №1395.

До того ж, показання даного свідка спростовуються відеозаписами, наявними у матеріалах справи. Так, на 00:31 с. відеозапису поліцейський вказує, що причиною їх уваги до ОСОБА_1 є необхідність перевірки документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб, оскільки схожий автомобіль перебуває в орієнтуванні, а не те, що поліцію викликано через керування транспортним засобом у стані сп`яніння. На 04 хв. 17 с. відеозапису на запитання поліцейського свідок відповів, що «не бачивхто там сидів».

Щодо пояснень ОСОБА_5 з приводу керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, то, на думку апеляційного суду, останні також є сумнівними та недопустимими, оскільки їх зміст суперечить наявним у матеріалах справи відеозаписам, а допитати даного свідка в судовому засіданні з метою перевірки його пояснень, не виявилось можливим, оскільки контактна інформація даної особи, яка міститься в матеріалах справи, є недостовірною, а номер телефону не існує.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У п. 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявними у матеріалах справи доказами - поясненнями ОСОБА_1 , показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери, які були повно, всебічно та об`єктивно досліджені апеляційним судом, підтверджується, що ОСОБА_1 12.02.2022 року о 21 год. 10 хв. по вул. Бежівка, 1 у м. Борисполі автомобілем «FIAT Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , не керував, тому він не є водієм у розумінні п. 1.10 ПДР України, відповідно не несе обов`язку проходити на вимогу поліцейського в установленому законом порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення даного правопорушення і не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні допустимі і достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова судді суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Гармаша Михайла Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О.Матвієнко