Провадження № 33/824/2918/2022 Доповідач у ІІ інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 22 листопада 2021 року о 22 год. 10 хв. по вул. Г.Севастополя, 16 в м. Києві, передав керував транспортним засобом «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (г) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року скасувати, та винести нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки судом першої інстанції при винесенні рішення не було прийнято до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наводили дані про його невинуватість в передачі керування транспортним засобом водію, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Також апелянт зазначає, що судом при прийнятті рішення по справі було взято до уваги лише дані протоколу про адміністративне правопорушення та дані рапорту інспектора 2 взводу УПП в м. Києві ДПП з ОПБ полку №1, що не сприяло всебічному вивченню обставин по справі та виявилось у неправильному визначенні вини відповідно до встановлених судом обставин.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.9 (г) Правил Дорожнього руху України, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особі, що знаходиться у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, що знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР №011520від 22 листопада 2021 року (а.с.1), який ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень, пояснивши при цьому по суті порушення, що передав керування у стані сп`яніння; в копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №333031 від 22 листопада 2021 року, складеного щодо ОСОБА_2 за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_2 з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); витязі з бази АРМОР (а.с.4-6); рапорті інспектора УПП в м. Києві ДПП з ОПБ полку №1 2В ст. лейтенанта поліції Заїки В. (а.с.7); відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, долученого до матеріалів справи (а.с.8).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

З пояснень свідка ОСОБА_3 в суді першої інстанції вбачається, що він та ОСОБА_1 вживали велику кількість алкогольних напоїв. Після чого він посадив ОСОБА_1 в автомобіль «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , на переднє пасажирське сидіння та пішов, а ОСОБА_1 з ОСОБА_2 поїхали далі у своїх справах.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що він, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вживали алкогольні напої. ОСОБА_1 перебрав, тому вони посадили його в автомобіль. ОСОБА_2 сам сів за кермо. ОСОБА_1 не розумів, що відбувається, він сидів на передньому сидінні, був при свідомості, від керування автомобілем не відганяв.

Пояснення свідків узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі, яким суд дав належну оцінку та, обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у порушенні ним п.2.9 (г) ПДР України, а отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції при винесенні рішення не було прийнято до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є безпідставними. Сам ОСОБА_1 пояснив, що не пам`ятає подій того вечора, оскільки дуже напився, у той час як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що передав керування у стані сп`яніння.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига