Справа № 675/66/22
Провадження № 3/675/65/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., за участі секретаря судових засідань Гедзенюк В. В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , пенсіонерки, паспорт НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 23.09.1998 року,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

роз`яснивши права, передбачені ст. 268 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 385239 від 12.01.2022 року, вбачається, що 18.11.2021 року о 13 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці по вул. Вокзальна в м. Ізяслав, висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила свою вину у вчиненні дрібного хуліганства та пояснила, що 18.11.2021 року вона перебувала по вул. Вокзальній на території міського ринку, де проходила біля прилавку гр. ОСОБА_2 , та з невідомих їй причин, ОСОБА_2 сказала, щоб остання відійшла від її робочого місця та почала її принижувати, зазначаючи, що ОСОБА_1 була гулящою жінкою, також в ході даного конфлікту виражалася в її сторону нецензурними словами, казала, що вона найгірший лікар в районі. При цьому, ОСОБА_1 не може згадати чи виражалася в сторону ОСОБА_2 нецензурною лексикою, вказавши, що між ними виникла словесна суперечка, а нецензурними словами на її адресу виражалася остання. Щодо наявних між ними раніше неприязних відносин зазначила, що вищевказаним подіям передував конфлікт, який виник 14.11.2021 року, та мав місце продовження 18.11.2021 року. Також вказала, що дані події стали підставою для звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, який перебуває на розгляді у суді.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що між нею та ОСОБА_1 існують неприязні стосунки, виникають постійні конфлікти. Так, 18.11.2021 року близько 13 год. 00 хв. до її робочого місця на місцевому ринку по вул. Вокзальній в м. Ізяслав підійшла ОСОБА_1 , яка спровокувала конфлікт, в ході якого виражалася на її адресу нецензурною лайкою та заважала займатися їй підприємницькою діяльністю. В результаті вказаних дій, ОСОБА_2 сказала ОСОБА_1 відійти від її робочого місця, їх розмова переросла у словесну суперечку, свідками якого були близько 10 чоловік, які відмовляються надавати свідчення по вказаних обставинам. Також дані події по приїзду поліцейських фіксувалися на нагрудну камеру останніх.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 385239 від 12.01.2022 року, рапорт помічника чергового ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Каруна С. М. від 18.11.2021 року, письмові заяву та пояснення ОСОБА_2 від 18.11.2021 року, клопотання ОСОБА_1 від 26.01.2022 року, пояснення ОСОБА_1 від 01.12.2021 року, ОСОБА_3 від 18.11.2021 року та від 19.11.2021 року, ОСОБА_4 від 01.12.2021 року, колективну заяву від 04.03.2022 року, відповідь начальника ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Конончука П. П. від 14.04.2022 року №1475/121/124/106/01-2022, копію позовної заяви про захист чксті та гідності, встановлено, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , яка є дочкою ОСОБА_1 суду підтвердила наявність між її матір`ю та потерпілою ОСОБА_2 неприязних відносин. Вказала, що даний конфлікт розпочався 14.11.2021 року, під час якого потерпіла з дочкою обзивала матір нецензурною лайкою. Щодо подій 18.11.2021 року вказала, що перебувала на місцевому ринку, де між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла суперечка, яка переросла в словесний конфлікт. В ході даного конфлікту ОСОБА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, почала ображати її матір. Зазначила, що не чула, щоб ОСОБА_1 виражалася в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою.

Інший свідок ОСОБА_3 , яка є дочкою потерпілої ОСОБА_2 також підтвердила про наявний конфлікт між її матір`ю та ОСОБА_1 , між якими раніше виникали суперечки. Так, 18.11.2021 року вона допомагала своїй матері на місцевому ринку, де остання здійснює продаж товарів. В цей час до ОСОБА_2 прийшла ОСОБА_1 , в ході розмови між якими виник конфлікт, який мав продовження після 14.11.2022 року, та під час якого ОСОБА_1 виражалася до матері нецензурною лайкою. Стверджує, що саме дії зі сторони ОСОБА_1 , які полягали у створенні конфліктної ситуації, які призвели до скандалу та нецензурних висловлюваннях на адресу її матері, змусили ОСОБА_2 викликати працівників поліції. Також підтвердила, що свідками вказаного конфлікту було близько 10 очевидців.

Так, положеннями ст. 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у порушенні громадського порядку (урегульованої правовими та іншими соціальними нормами системи суспільних відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей) шляхом вживання нецензурної лайки в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та вчинення інших подібних дій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Крім того, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії, а саме неповага до суспільства, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства (справа № 288/1158/16-к).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, даний протокол складений на підставі лише свідчень правопорушника та потерпілої, які є взаємовиключаючими та висвітлюють лише суб`єктивну сторону кожного з учасників правопорушення.

Суд також критично оцінює покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зважаючи на родинні стосунки між ними з обвинуваченою, та потерпілою відповідно.

Інших незаінтересованих свідків, які б підтверджували факт вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та відповідних їхніх письмових пояснень особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, в протоколі не вказано та суду не надано.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Слід вказати, що судом перевірялися дані на які покликалися потерпіла та свідок ОСОБА_3 , щодо наявності відеофіксації вказаних подій, проте відповідно до інформації відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського РУП від 14.04.2022 року, надати дану відеофіксацію не представляється можливих, оскільки термін зберігання відеозапису становить 30 днів.

Для з`ясування обставин судом допитано поліцейського СРПП ВПД № 2 ШРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , який безпосереднього виїжджав на місце виклику на повідомлення про конфлікт, суду пояснив, що 18.11.2022 року прибувши на місцевий ринок був очевидцем словесної суперечки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які один одного словесно ображали, він в свою чергу намагався їх заспокоїти, проте ОСОБА_1 не звертала на нього увагу та продовжувала конфліктувати та ображати нецензурними словами ОСОБА_2 . Також вказав, що по даному конфлікту ними було відібрано письмові пояснення у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , інші присутні особи, які були очевидцями вказаних подій відмовилися надавати будь-які пояснення. Крім того, зазначив, що ним здійснювалася відеофіксація даної події. Після чого матеріали були переданні дільничному для подальшого реагування згідно чинного законодавства.

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі відомостей, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових документів, а також в ході судового засідання, свідчать про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались неприязні стосунки, які мали місце і до подій, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема 14.11.2021 року, а дії ОСОБА_1 були зумовлені саме особистою неприязню до ОСОБА_2 , а не хуліганським мотивом.

Вказане, також стверджується показами свідків, які вказали, що між даними особами існують неприязні стосунки, що і не заперечується потерпілою.

Разом з тим, будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що під час конфлікту ОСОБА_1 своїми діями порушила саме громадський порядок, тобто наявність в її діях під час конфлікту хуліганського мотиву, а не мотиву захисту від конфлікту та з`ясування неприязних відносин, матеріали справи не містять і органом, що порушив провадження в справі, такі докази суду не надані.

Таким чином, дослідивши зазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення громадського порядку та хуліганського мотиву, тобто бажання проявити неповагу до суспільства, показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Інкриміновані ОСОБА_1 дії не містять усіх обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а тому відсутній і склад адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

До того ж відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України також відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

Так, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Отже, виходячи з вищевикладеного вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ізяславський районний суд.

Суддя: Р. В. Пашкевич