Справа № 454/1106/22 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 33/811/852/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Усачука Андрія Васильовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Усачука Андрія Васильовича на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 11 липня 2022 року,

встановив:

постановою Сокальського районного суду Львівської області від 11 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 16.05.2022 року о 19.10 год. на автодорозі Р-15 в с. Сілець Червоноградського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 210994», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Усачук А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова Сокальського районного суду Львівської області від 11 липня 2022 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставини справи та не проаналізував пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказує про те, що саме дії або ж бездіяльність водія автомобіля марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , призвели до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки саме ним було порушено Правила дорожнього руху, оскільки він здійснив розворот через суцільну лінію, що імперативно забороняється, не вибрав безпечної дистанції та не переконався в тому, що немає інших транспортних засобів в його смузі руху, яким би він міг вчинити перешкоду.

Зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 було порушено відповідний швидкісний режим, що він не дотримувався відповідного інтервалу в русі та те, що він рухався із безпечною швидкістю руху. Відтак, посилання на порушення п. п. 2.3. б), 12.1., 13.1. ПДР без наявності жодних доказів, є неправильним та незаконним.

Стверджує, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено схему місця ДТП.

Також зазначає, що суд першої інстанції не проаналізував поведінку ОСОБА_2 , водія транспортного засобу марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , не надав оцінку його діянням, бездіяльності та не встановив його вину, що є ключовим у даній справі.

Наголошує, що письмові докази, на які здійснює посилання суд першої інстанції, не можна визнати належними у даній справі, оскільки вони не доводять «поза розумним сумнівом» винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Усачука А. В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що така підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 16.05.2022 року о 19.10 год. на автодорозі Р-15 в с. Сілець Червоноградського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 210994», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3. б), 12.1., 13.1. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 11 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В мотивах свого рішення суд першої інстанції покликався на сукупність доказів вини ОСОБА_1 , що містяться у матеріалах справи, а саме: схему місця ДТП, долучені фотографії місця ДТП та письмові пояснення учасників пригоди.

Поряд з цим, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 16.05.2022 року він рухався на автомобілі марки «OPEL ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_1 , з міста Червонограда Львівської області, в бік міста Львова зі швидкістю приблизно 50 км/год. Після перетинання залізничного переїзду в с. Сліпець, Червоноградського р-н, Львівської обл., перед його машиною їхало ще два транспортних засоби (про, що він наголошував працівникам УПП у Львівській області - не взяли до уваги та не встановили д.н.з. вказаного авто), один сірого кольору, а перед ним зеленого (як згодом з`ясувалося автомобіль марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 ).

Опісля залізничного переїзду по ліву сторону від його смуги руху знаходиться АЗС «WOG» до якої стояла черга із транспортних засобів за автомобільним пальним (вказане підтверджується фотознімками, що були долучені до матеріалів справи працівника УПП у Львівській області; аркуш справи - 6). Після проїзду АЗС «WOG», автомобіль сірого кольору, що рухався перед ним, без будь-яких світових покажчиків повороту чи увімкнення аварійної сигналізації, здійснив різкий маневр в крайню праву частину нашої смуги із виїздом на смугу відведення у вигляді грантового насипу та ледь не втратив керованість. Як тільки водій сірого автомобіля почав здійснювати зазначений маневр, ОСОБА_3 побачив, що перед ним почав здійснювати різкий розворот на іншу смугу руху автомобіль марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 . Вказані дії водія транспортного засобу марки «ВАЗ» не супроводжувалися увімкненням жодних світових покажчиків повороту чи аварійних сигналів. Тобто, водій, що рухався по напрямку м. Червоноград, Львівська обл. - м. Львів вирішив різко повернути на іншу смугу руху в протилежний напрямок. Як тільки він побачив автомобіль марки «ВАЗ 21099», відразу почав гальмувати та намагався уникнути зіткнення із даним авто, однак це було неможливо, через раптовість виникнення ситуації.

Саме дії або ж бездіяльність водія автомобіля марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , призвели до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки саме ним було порушено постанову Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху», оскільки він здійснив розворот через суцільну лінію, що імперативно забороняється, не вибрав безпечної дистанції та не переконався в тому, шо немає інших транспортних засобів в його смузі руху, яким би він міг вчинити перешкоду.

Після зіткнення водій автомобіля марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , визнавав свою вину та казав, що побачив, що на АЗС «WOG» є наявне пальне та хотів швидко розвернутися, щоб стати за ним в чергу. Коли приїхали працівники УПП у Львівській області, вони також вбачали, що саме через дії водія ТЗ марки «ВАЗ 21099» настала дорожньо-транспортна пригода, проте потім, як працівники поліції та водій автомобіля марки «ВАЗ» відійшли до їхньої машини та про щось поговорили - почали складати протокол на ОСОБА_4 , а водій ТЗ марки «ВАЗ» почав заперечувати свою вину.

Відтак, на думку апелянта, ним не було порушено п. 2.3 б та 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, а схема місця ДТП прямо доводить те, що ДТП сталося не з його вини, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, однак вказане не досліджено судом.

В протоколі зазначається, що ОСОБА_1 порушено п. п. 2.3. б), 12.1., 13.1. ПДР України.

Так, приписами п. 2.3. б) ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1. ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1. ПДР).

Згідно із п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 здійснював рух в населеному пункті с. Сліпець Червоноградського району Львівської області, де швидкість є обмеженою до 50 км/год. Зважаючи на залізничний переїзд, населений пункт та авто, що рухалися перед ним, він не міг їхати швидше вказаних обмежень.

Суд першої інстанції не дослідив ту обставину, що матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_5 було порушено відповідний швидкісний режим, що він не дотримувався відповідного інтервалу в русі та те, що він рухався із небезпечною швидкістю руху. Відтак, посилання на порушення п. п. 2.3. б), 12.1., 13.1. ПДР без наявності жодних доказів, є неправильним та незаконним.

Крім того, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено схему місця ДТП, яка сталася 16.05.2022 року о 19 год. 10 хв.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобільна дорога R15 в с. Сліпець Червоноградського району Львівської області розділена суцільної смугою (1.1.)

Так, вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15 (розділ 34 ПДР).

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Лінію розмітки 1.11 перетинати заборонено з боку суцільної лінії розмітки.

Пункт 1.10. ПДР передбачає, що маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Згідно із п. п. 9.2., 9.3. ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом. У разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Відповідно до п. 10.7. ПДР, розворот забороняється на автомагістралях, а також на дорогах для автомобілів, за винятком перехресть і місць, позначених дорожніми знаками 5.29 та 5.30.

На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу (п. 11.3 ПДР).

Згідно з п. 27.2 ПДР, на автомагістралях і дорогах для автомобілів забороняється розворот і в`їзд у технологічні розриви розділювальної смуги.

ОСОБА_2 в своїх поясненнях від 16.05.2022 року зазначив, що здійснював поворот на ліву сторону, чим визнав той факт, що він здійснив поворот (по факту - розворот) через суцільну лінію 1.1., що забороняється ПДР та цим самим спричинив небезпечну ситуацію на автомобільній дорозі, внаслідок якої сталася ДТП, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Також судом не взято до уваги, що з пошкодження автомобіля OPEL ZAFIRA (передній капот, бампер при радіаторі, фара) та ушкодження автомобіля ВАЗ 21099 (заднє ліве крило, задній правий ліхтар) чітко вбачається, що зіткнення трапилося якраз тоді, коли автомобіль ВАЗ 21099 виконував розворот через суцільну смугу. У противному випадку, якби ОСОБА_3 не дотримався безпечного інтервалу і швидкості, і здійснив зіткнення із автомобілем ВАЗ 21099, який рухався прямо, то ушкодження були б зовсім іншого характеру.

При цьому, судом першої інстанції не було належним чином досліджено пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були присутні в автомобілі OPEL ZAFIRA, д.н.з. НОМЕР_1 , котрі узгоджуються з поясненнями ОСОБА_4 та підтверджують відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дії водія автомобіля марки «ВАЗ 210994», д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого, також, складено протокол про адміністративне правопорушення, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП.

Тому за наявності вищевказаних обставин, вважаю, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Усачука Андрія Васильовича задоволити.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 11 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич