ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1455/22

Провадження № 3/568/993/22

16 грудня 2022 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Рівненській області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2022 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №269269 від 29.11.2022 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, в якому вказано, що 29.11.2022 о 22:13 год. на а/д М06 Київ-Чоп 432 км., в с. Опарипси, Рівненської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter, д.н. НОМЕР_1 /причіп Blyss F270SN, д.н. НОМЕР_2 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно не пройшов, чим повторно протягом року вчинив порушення (22.10.2022р. відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАР 6001679 за ч.1 ст. 121 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу).

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання, зокрема як: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Крім того, за правилами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, показаннями свідків.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №269269 від 29.11.2022 вбачається, що відеофіксація проводилася на технічний пристрій 468832, зазначений запис не наданий суду, що унеможливлює об`єктивний розгляд справи.

Крім цього, ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає ознаку повторності вчинення протягом року після накладення адміністративного стягнення, однак суду не надано доказів повторності, а саме копії постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.ч. 1- 3 ст. 121 КУпАП.

Також до матеріалів справи не додані технічні характеристики транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , згідно яких вбачалося б необхідність проходження обов`язкового технічного огляду.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що мають значення для правильного вирішення справи та на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

З урахуванням викладеного, суддя буде позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 245, 251, 252, 256, 278, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 568/1455/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 121 КУпАП повернути УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Делалова