Справа №333/963/22
Провадження № 3/333/852/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.01.2022 року о 11 годині 47 хвилин, у м. Запоріжжя по вул.. Чумаченко, 34 керував автомобілем Honda CR-V днз НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому порядку у лікаря-нарколога та підтверджений висновком мед закладу №448, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Розгляд справи призначався на 14.03.2022 р., 20.06.2022 р. , 19.07.2022 р., 26.08.2022 р., 13.10.2022 р., 15.11.2022 р. Жодного разу ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. З матеріалами справи 11.07.2022 р. ознайомився захисник ОСОБА_1 адвокат Гребнєв І.І., який на судові засіданні, призначені на 19.07.2022 р., 26.08.2022 р., 13.10.2022 р., 15.11.2022 р. адвокат подавав заяви про відкладення розгляду справи.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи практику ЄСПЛ, вимоги ч.2 ст.268 КУпАП, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи та передбачених ст.38 КУпАП, строків накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції дійшов до висновку про можливість провести розгляд справи за відсутностіОСОБА_1 , враховуючи, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, згідно ч.3 ст.268 КУпАП, не є обов`язковою, а також те, що ОСОБА_1 мав можливість надіслати до суду свої письмові заперечення, проте не скористався таким правом. Адвокат багаторазово подавав клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи своєю зайнятістю в інших процесах, що судом розцінено як намір затягнути розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали та наданий Управлінням патрульної поліції у Запорізькій області відеозапис, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП встановлена наступними доказами.

Згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно п.4 розділу І Інструкції № 1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу від 28.01.2022 р. у ОСОБА_1 поліцейським були виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідність обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пунктів 7-16 Розділу 111 Інструкції, огляд водіїв транспортних засобів на наявність наркотичного сп`яніння проводиться лише в закладах охорони здоров`я з обов`язковим лабораторним дослідженням біологічного середовища ( слини, сечі, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, крові). За результатами огляду на стан наркотичного сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду.

Виявлення ознак наркотичного сп`яніння у вказаного водія стало правовою підставою для направлення працівником поліції цього водія для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.

Оглянутим відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 керував автомобілем днз НОМЕР_1 , був зупинений об 11-50 год. Під час спілкування поліцейський пояснив,що вбачає у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідність обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, після чого запропонував пройти огляд в мед закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд та проїхав разом з поліцейськими до медичної установи. Огляд проводився із застосуванням експрес тестів на виявлення наркотичних речовин, також за вказівкою лікаря ОСОБА_2 виконував вправи, лікар вчиняє інші дії, направлені на виявлення ознак наркотичного сп`яніння (світить ліхтарем тощо). Йому лікарем були продемонстровані результати експрес тестування та зазначено, що виявлений метамфетаміни та амфетаміни. Після чого складений медичний висновок.

Висновок щодо результатів медичного огляду №448 від 28.01.2022 року підтверджує факт перебування ОСОБА_3 у стані наркотичного сп`яніння (амфетаміни, метамфетаміни). Огляд проводився 28.01.2022 р. о 12 год. 25 хвилин в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗМР.

28.01.2022 р. о 14-08 год. був складений протокол серії ААБ№329843, в якому зафіксоване вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння 28 січня 2022 року о 11 год. 47 хвил. в м. Запоріжжя, по вулиці Чумаченко, 34.

ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Таким чином, в судовому засіданні доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тобто порушив вимоги п. 2.9а ПДР, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_3 суд не вбачає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученного Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 130, 276-284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривні.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Л.О. Варнавська