Провадження № 3/761/7806/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 888924, 05.11.2022 року о 17:20 год., за адресою: м.Київ, вул.Ю.Іллєнка, 32, в закладі «Ендорфін», директор закладу ОСОБА_1 реалізовував вживання в закладі кальянів, в яких використовується тютюн, чим порушив правила торгівлі тютюновими виробами та ЗУ "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене 3 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечували. Захисник Юсубов К.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 винний у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, вилучені речі не є предметом правопорушення, а місце та спосіб вчинення продажу не заборонені ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Відповідно до копії протоколу відсутні свідки та поняті під час виявлення та фіксації правопорушення. Відповідно до змісту вказаного протоколу незрозуміло у кого саме пояснення відібрано, долучено також протокол огляду виявлення та вилучення, відеозапис. При цьому пояснення ОСОБА_1 містять інформацію щодо наявності ліцензії на продаж тютюнових виробів. Пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідчать про вчинення ними адміністративного правопорушення, а не ОСОБА_1 .

Суддя, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність в діях особи складу та події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Частиною 2 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 2 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, в даному випадку до Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Суб`єктами відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП є уповноважені особи юридичних осіб, які здійснюють господарську діяльність, фізичні особи - підприємці та їх уповноважені особи.

Статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», передбачені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, яка передбачає окремі випадки щодо заборони, зазначені у пункті частини першої статті.

Згідно п. 11-12 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів з рук, або не встановлених для продажу місцях.

Слід відзначити, що закон передбачає отримання ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами суб`єктами господарювання.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом провилучення речей і документів, а також іншими документами.

До клопотання про закриття провадження додано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 220228, яка на момент складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення була дійсною та дозволяла ТОВ "Ендорфін" продаж тютюнових виробів за вказаною в протоколі адресою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є директором ТОВ "Енфорфін", тобто може бути суб`єктом даного правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП, разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 винний у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, вилучені речі є предметом правопорушення, а місце та спосіб вчинення продажу заборонені ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення, клопотання про закриття провадження у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки судом не було встановлено у діях особи події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 156 , 247, 251, 266, 276, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, закрити на підстав п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 майно, вилучене згідно протоколу виявлення, огляду та вилучення від 05.11.2022 року.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА