Справа 229/2819/22
Номер провадження 3/229/1306/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який є солдат, водій, МПБ військової частини НОМЕР_1
за ст.172-20 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
відповідно протоколу № 732 від 04.11.2022р. 03.11.2022 року близько 13 години 30 хвилин військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово дислокується в АДРЕСА_3 , під час виконання обов`язків військової служби перебував в нетверезому стані, що підтверджується Актом медичного огляду №1013 від 03.11.2022 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20КУпАП не є обов`язковим, суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки останній надав заяву про розгляд справи без його участі.
Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.
У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначенихст. 255 КУпАП.
Диспозиція ч.3 ст. 172-20 КУпАП визначає склад правопорушення: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - такі дії тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.
Чинним законодавством не врегульовано порядок проведення огляду військовослужбовців, що належать до Збройних Сил України на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння, зокрема, порядок направлення їх на проходження такого огляду, форми направлення на проведення огляду.
Нормативним актом, який регулює порядок проходження огляду на факт встановлення перебування в стані алкогольного сп"яніння відносно військовослужбовців, є Інструкція з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом МВС від 23.08.2017р № 726. Ця Інструкція регулює порядок оформлення та подання до відповідних судових органів матеріалів про військові правопорушення, у тому числі передбачені статтею 172- 20 КУпАП, та не містить положення про те, що вона не може застосовуватися у Збройних Силах України. Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 18липня 2017 року №374, не врегульовано питання медичного огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, тому вказану вище Інструкцію суд застосовує за аналогією закону, що не заборонено нормами КУпАП та КПК України.
Відповідно до п. 8 Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом МВС від 23.08.2017р № 726 у разі виявлення військовослужбовця з ознаками алкогольного сп`яніння, що визначені в пункті 3 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція про порядок виявлення ознак сп`яніння) на території Головного управління НГУ, військової частини, військового об`єкта, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби з такими ознаками посадова особа в присутності двох свідків пропонує такому військовослужбовцю добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування Міністерством охорони здоров`я.
Перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння посадова особа інформує військовослужбовця, що підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння оформлюються актом, зразок якого наведено в додатку 2 до цієї Інструкції, який підписується посадовою особою, свідками та військовослужбовцем, стосовно якого проводився огляд.
Відмова військовослужбовця від підписання акта або його незгода з результатом такого огляду зазначається в акті.
Акт складається у двох примірниках, один з яких вручається військовослужбовцю, стосовно якого проводився огляд, інший долучається до матеріалів військового адміністративного правопорушення.
У разі незгоди військовослужбовця пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, його незгоди з результатом такого огляду, а також за наявності підстав уважати, що військовослужбовець перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння, посадова особа не пізніше ніж протягом двох годин направляє його в супроводі двох представників Головного управління НГУ, військової частини для проведення медичного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається за формою, наведеною в додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння та долучається до матеріалів військового адміністративного правопорушення.
В матерілах справи відсутні докази того, що медичне обстеження ОСОБА_1 було проведено в присутності двох свідків як то передбачено Інструкцією.
Також суду не було надано належного висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, як то передбачено Інструкцією.
В якості доказів скоєння правопорушення до протоколу долучено акт медичного огляду № 1013 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 03 листопада 2022р, в якому зазначено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 03.11.2022 року о 14:08 год. з використанням спеціального технічного засобу Алкотестер Алкофор 505 с/н 01118, в результаті огляду встановлено сп`яніння, проба позитивна, результат 2,18% проміле.
До матеріалів справи не додано роздруківку результату алкотесту із спеціального технічного засобу Алкотестер Алкофор 505 с/н 01118, на підставі якого виносився акт огляду на стан алкогольного сп`яніння №1013. Крім того до матеріалів справи додано сертифікат калібрування від 27.07.2022 р. та декларація про відповідність на Алкотестеру Алкофор 505 серійний номер 22032. Тобто додано документи на інший вимірювальний засіб.
Отже суду не надано належних доказів щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В наданій суду заяві від 04 листопада 2022 р. ОСОБА_1 визнає свою вину та просить суд суворо його не карати.
Сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.
Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247,284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя: Т.Л. Панова