Номер провадження: 33/813/824/22
Номер справи місцевого суду: 523/6050/22
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Янковської Ю.Л.,

адвоката Григор`єва В.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

іншого учасника ДТП ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Григор`єва Віктора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 23 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 946, 20 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2022 року АДД №219837 31.05.2022 року, ОСОБА_1 у порушення п.п. 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху, 31.05.2022 року о 19 годині 55 хвилин, керуючи транспортним засобом «Smart MC01», державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, при повороті ліворуч на прилеглу територію створив перешкоду транспортному засобу «Daewoo Tico», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював обгін. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із вищенаведеною постановою, 06.07.2022 року адвокат Григор`єв В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження, посилаючись на те, що:

- судом було проігноровано клопотання адвоката Григор`єва В.В. про долучення до матеріалів справи письмових доказів та відеозапису події ДТП;

- ОСОБА_1 під час здійснення маневру повороту ліворуч дотримався вимог ПДР України, так він зайняв крайнє ліве положення, впевнився в тому, що зустрічні транспортні засоби відсутні та почав здійснювати маневр, після завершення якого водій проїхав близько 30 метрів, коли водій «Daewoo Tico», державний номер НОМЕР_2 , наздогнавши його, врізався у задню частину автомобіля. Саме дії водія «Daewoo Tico», державний номер НОМЕР_2 , перебувають у причинно наслідковому зв`язку із ДТП, що відбулась.

Окрім того, апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо поважності пропуску строку подання апеляційної скарги апелянт зазначає, що про ухвалену постанову ОСОБА_1 дізнався через свого адвоката з ЄРСР 28.06.2022 року.

25.07.2022 року від другого учасника ДТП ОСОБА_2 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній зазначив, що судом було вивчено необхідні докази та матеріали у даній справі, на підставі яких суд правильно визначив, що причиною ДТП стало порушення ОСОБА_1 вимог п.п.2.3б,10.1 ПДР України.

Щодо наданого захисником Кольцуна В.В. відеозапису, ОСОБА_2 зазначає, що його зміст також підтверджує те, що водій автомобілю «Smart MC01», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, при повороті ліворуч на прилеглу територію (АЗС) призупинив рух та майже зупинився, чим створив перешкоду транспортному засобу «Daewoo Tico», державний номер НОМЕР_2 .

Щодо доводів апелянта про те, шо удар по автомобілю «Daewoo Tico», прийшовся у задню частину, ОСОБА_2 зазначає, що таки обставини не суперечать змісту протоколу АДД №219837, схемі місця ДТП та поясненням ОСОБА_1 ,, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 31.05.2022 року та не спростовують вини ОСОБА_1 у ДТП.

Стосовно посилань апелянта на те, що судом першої інстанції не було розглянуто його клопотання про долучення доказів ОСОБА_2 зауважив, що апелянтом не було надано доказів не розгляду судом такого клопотання. Також ОСОБА_2 звернув увагу на те, що як захисник Кольцуна В.В., так і він особисто не були позбавлені можливості ознайомитись із матеріалами справи та впевнитись у надходженні відповідно клопотання до суду, однак такою можливістю не скористались.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Судом апеляційної інстанції, з метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, досліджено матеріали справи, з яких апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання адвоката Григор`єва В.В. в інтересах ОСОБА_1 та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Оскільки ані апелянт, ані його захисник не були присутні під час постановлення оскаржуваної ухвали, а матеріали справи не містять доказів отримання ними її копії раніше ніж, як зазначено у апеляційній скарзі, - 28.06.2022 року, коли адвокат ознайомився зі змістом оскаржуваної ухвали у ЄДРСР, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню для забезпечення права особи на доступ до правосуддя.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД №219837 31.05.2022 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в ній наведені положення матеріального та процесуального права, якими керувався суддя при її ухваленні, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4. ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, апелянт зауважує, що ОСОБА_1 під час здійснення маневру повороту ліворуч дотримався вимог ПДР України. Так, він зайняв крайнє ліве положення, впевнився в тому, що зустрічні транспортні засоби відсутні та почав здійснювати маневр, після завершення якого водій проїхав близько 30 метрів, коли водій «Daewoo Tico», державний номер НОМЕР_2 , наздогнавши його, врізався.

Як на доказ, підтверджуючий викладені у апеляційній скарзі обставин, апелянт посилається на зміст наданих представником ОСОБА_1 адвокатом Григор`євим В.В. відеозаписів.

Втім, дослідивши у судовому засіданні вищенаведені відеозаписи, апеляційний суд приходить до висновку, що їх зміст не спростовує наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, представником ОСОБА_1 адвокатом Григор`євим В.В. було надано суду два відеозаписи з камер спостереження АЗС на прилеглу територію якої заїжджав ОСОБА_1 у момент ДТП, а саме відеозаписи з камери на в`їзді на прилеглу території та з камери на виїзді з неї.

Як вбачається з відеозапису камери на виїзді з території АЗС «2-2-d38703e0-f163-11ec-b375-219bb1abb156» (далі Відеозапис-1), транспортний засіб «Smart MC01», державний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Об`їзна дорога у напрямку м. Одеса у своїй смузі.

З відеозапису з камери на в`їзді на територію АЗС «2-2-c5adc9c0-f163-11ec-ae0c-2db5290a5997» (далі Відеозапис-2) вбачається, що транспортний засіб «Smart MC01», державний номер НОМЕР_1 , почав здійснювати маневр повороту ліворуч, фактично знаходячись вже на рівні в`їзду на прилеглу територію АЗС.

Окрім того, з Відеозапису-2 також вбачається, що у момент початку здійснення водієм автомобілю «Smart MC01», державний номер НОМЕР_1 , маневру повороту ліворуч на зустрічну смугу на ній, на незначній відстані позаду вже знаходився автомобіль «Daewoo Tico», державний номер НОМЕР_2 , а отже безперечно перебував у полі зору водія ОСОБА_1 у момент початку здійснення ним маневру повороту.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд скептично ставиться до посилань захисника на те, що ОСОБА_1 перед початком здійснення маневру повороту ліворуч впевнився у його безпечності та врахував дорожню обстановку.

Тож, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, погоджуючись із висновком суду першої інстанції, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Позиція ОСОБА_1 та його захисника, висловлена в апеляційній скарзі щодо невизнання вини ОСОБА_1 , розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу, судом першої інстанції були враховані характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, ступень вини та ставлення до вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:

Клопотання адвоката Григор`єва Віктора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 23 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Григор`єва Віктора Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 23 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду І.А. Артеменко