ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2022 Справа №607/5133/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , не працює, розлучений, має 3 неповнолітніх дітей,

за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №057393 від 29 березня 2022 року, ОСОБА_1 17 лютого 2022 року, перебуваючи під адміністративним наглядом, не з`явився на відмітку до службового кабінету дільничого офіцера поліції, своїми діями порушив встановлені постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2021 року відносно нього правила адміністративного нагляду.

У суді ОСОБА_1 , пояснивши, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, пояснив, що не пам`ятає, не з`являвся він того дня до службового кабінету дільничого офіцера поліції на відмітку.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено зібрані у справі докази.

З рапорту долученого до матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2022 року о 20 год. 01 хв. надійшло повідомлення від працівника поліції Рудніцької про те, що адмінпіднаглядний ОСОБА_1 , 1979 року народження, не з`явився на відмітку. Вказану заяву зареєстровано ЄО за №5561 від 17 лютого 2022 року. Однак зазначений рапорт не містить ні дати, ні підпису, ні найменування особи, що його складала.

Також, до матеріалів справи долучено довідку про звільнення серії ЛВ №18741, видану ОСОБА_1 про те, що він відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 30 травня 2019 року по 30 червня 2020 року та звільнений з установи по відбутті терміну покарання і прямує до місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2021 року (справа №607/22736/21 щодо ОСОБА_1 продовжено адміністративний нагляд терміном на 6 місяців та накладено ряд обмежень, зокрема: заборонено виходити з дому (квартири) за місцем проживання (реєстрації) в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня; реєструватися один раз в місяць (1-й четвер місяця) з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. в службовому кабінеті офіцера поліції.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним 02 листопада 2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні.

Частиною 2 статті 187 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Наявні в матеріалах справи докази не свідчать про порушення ОСОБА_1 встановлених відносно нього правил адміністративного нагляду, оскільки, виходячи з протоколу та інших зібраних у справі доказів, ОСОБА_1 не з`явився для реєстрації до службового кабінету офіцера поліції 17 лютого 2022 року. В зазначену дату був 3-й четвер місяця. А постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2021 року ОСОБА_1 зобов`язано реєструватися в службовому кабінеті офіцера поліції лише один раз в місяць у 1-й четвер місяця.

Будь-яких інших доказів порушення ОСОБА_1 встановлених відносно нього правил адміністративного нагляду матеріали справи не містять.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі, й закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Зокрема, в рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що презумпція невинуватості насамперед є процесуальною гарантією у кримінальних справах, але сфера застосування цього принципу значно ширша: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. Презумпція невинуватості є одним із аспектів справедливого судового розгляду.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у порушенні встановлених відносно нього правил адміністративного нагляду, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 187, 247, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. М. Сташків