Справа № 278/1602/22
Провадження № 33/801/883/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Забродським Олександром Анатолійовичем, на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2022 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

В Постанові суду зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 081734 від 24.06.2022 року, ОСОБА_2 24.06.2022 о 06:05 год. на автомобільній дорозі М-21, 190 км+300 м, керуючи транспортним засобом Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_2 , по сухому асфальтному покриттю при зміні напрямку руху ліворуч та розворотом, не впевнившись в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen LT35, д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався ліворуч від нього в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.4 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення (оскільки правопорушення вчинено 24 червня 2022 року) провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю без встановлення обставин справи.

Не погоджуючись із такою постановою суду, постраждалий ОСОБА_1 , діючи через свого захисника адвоката Забродського О. А., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2022 року та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що суд першої інстанції не встановив, не дослідив та не висловив будь яких висновків з приводу обставин, які підлягають з`ясуванню судом при розгляді справ про адміністративні правопорушення відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, а саме: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Забродський О. А., підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, просили її задовольнити. ОСОБА_2 та його захисник адвокат Костюк С. М. просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, постанову суду залишити без змін.

ОСОБА_2 заявив клопотання про виклик в судове засідання свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про долучення до матеріалів справи фотозображення з місця дорожньо транспортної пригоди та про призначення судової автотехнічної транспортно трасологічної експертизи.

Дослідивши подане клопотання, матеріали справи, з`ясувавши думку учасників процесу, апеляційний суд постановив відхилити заявлене клопотання, оскільки ОСОБА_3 не заявляв дане клопотання в суді першої інстанції та не навів поважних причин його неподання до суду першої інстанції, при цьому, провадження у справі було закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення за його клопотанням.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Перелік обставин, які виключають провадження у справі про адміністративні правопорушення закріплений в статті 247 КУпАП та є вичерпним. Пунктом 7 ст. 247 КУпАП передбачено закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Стаття 38 КУпАП регулює питання строків накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення с: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, системний аналіз положень ст. ст. 38, 245, 247 КУпАП дає підстави для висновку, що безумовно суд перед вирішенням питання про закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, повинен вирішити питання про наявність чи відсутність події правопорушення та про винуватість чи невинуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, що самі по собі є самостійними підставами для закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, які є реабілітуючими підставами закриття провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) зазначив, що «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні, чи ні.

Однак суд першої інстанції таких положень закону не врахував та ухвалив постанову про закриття провадження в справі, не дотримавшись положень ст. ст. 283,284 КУпАП.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У відповідності до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Приписами п. 10.4 цих Правил встановлено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

В справі, що розглядається, ОСОБА_2 , водій автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху ліворуч (привиїзді із заправної станції на головну дорогу) та розвороті, не впевнившись в безпечності свого маневру, не надав перевагу в русі автомобілю Volkswagen LT35, д.н.з. НОМЕР_3 , в наслідок чого сталося зіткнення, а тому саме дії водія ОСОБА_2 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП та пошкодженням транспортних засобів.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП стверджується сукупністю зібраних та досліджених апеляційним судом доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 081734 від 24 червня 2022 року (а. с. 1);

- схемою місця ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів-учасників ДТП, їх схематичне взаєморозташування по відношенню до проїзної частини та по відношенню один до одного, дорожню обстановку в цілому, отримані автомобілями пошкодження (а.с. 4);

- поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими письмово на місці ДТП (а.с. 2, 3).

Відтак апеляційний суд знаходить підставними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції закриваючи провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 та ст. 38 КУпАП безпідставно не вжив заходів щодо встановлення обставин справи та не вирішив питання щодо винуватості чи не винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні ДТП, чим порушив права ОСОБА_1 як потерпілої особи, в тому числі щодо подальшого відшкодування шкоди завданої ДТП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 , внаслідок порушення ним п .п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, наслідком чого стало пошкодження автомобілів.

Оскільки суд першої інстанції правомірно застосував наслідки спливу строку накладення адміністративного стягнення, тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення: постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2022 року слід змінити, доповнивши її мотивувальну частину реченням, у якому слід зазначити що суд визнає ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, виклавши в цій частині мотивувальну частину постанови суду першої інстанції у редакції постанови апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 37, 247, 293, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Забродським Олександром Анатолійовичем, задовольнити частково.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2022 року змінити:

- доповнити мотивувальну частину постанови в редакції цієї постанови;

- доповнивши резолютивну частину постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2022 року абзацом першим, наступного змісту: « ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП».

В іншій частині Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета