КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/3104/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року місто Київ

справа № 756/8169/22

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Левчишиної Олени Валентинівни,

потерпілої ОСОБА_2 ,

захисника-адвоката Луньової Наталії Юріївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 рокускасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно нього закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що зазначення у постанові суду першої інстанції про те, що в судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину визнав, не відповідає фактичним обставинам справи, адже ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні ДТП, а визнав, що подія, яка мала місце 05 вересня 2022 року трапилася за його участі.

Вказував, що у постанові Оболонського районного суду міста Києва не зазначено, що саме стало підставою, та з яких мотивів суд виходив, накладаючи адміністративне стягнення, його винність достеменно судом не встановлена.

Зазначав, що для вирішення питання наявності порушення вимог п.12.3 ПДР України, яке б перебувало у причинному зв`язку із виникненням ДТП, в обов`язковому порядку необхідно проводити розрахунки щодо встановлення у водія технічної можливості об`єктивно виявити перешкоду та безпечно її об`їхати. Адже, тільки через розрахунки з моменту виникнення небезпеки для руху для водія автомобіля «Chrysler», д.н.з. НОМЕР_1 і до моменту зіткнення з автомобілем «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 , виключно експертним шляхом можна встановити, чи міг би водій першого транспортного засобу у разі своєчасного застосування гальмування уникнути наїзду.

Посилався на те, що як вбачається зі схеми ДТП, пошкодження транспортних засобів, локалізовані на автомобілі «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 з лівого заднього боку транспортного засобу, а на автомобілі «Chrysler», д.н.з. НОМЕР_1 - з переднього правого боку, що вказує на невідповідність вимогам ПДР щодо додержання безпечної дистанції та інтервалу і ніяк не свідчить про порушення вимог п.12.3 ПДР України.

У судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Левчишина О.В. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Потерпіла ОСОБА_2 та її захисник Луньова Н.Ю. у судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно з п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №375183, 05 вересня 2022 року о 10.20 год. в місті Києві по вул. З.Гайдай, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «CHRYSLER Grand Voyager», д.н.з. НОМЕР_1 , при виникненні перешкоди, яку він об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.3 ПДР за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції, а саме: схемою місця ДТП від 05 вересня 2022 року, на якій вказано місце зіткнення та розташування транспортних засобів; поясненнями водіїв: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; фотознімками з місця ДТП.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 05 вересня 2022 року, він керував автомобілем «CHRYSLER Grand Voyager», д.н.з. НОМЕР_1 в місті Києві зі сторони вул. Тимошенка, 21 в сторону вул. Зої Гайдай. Після проїзду кільця на перехресті вул. Тимошенка-Зої Гайдай він рухався в полосі ліворуч зі швидкістю приблизно 40-50 км/год. Після проїзду світлофору по вул. Зої Гайдай його підрізав автомобіль «Газель», який рухався приблизно 20 км/год. Вказана автівка здійснила маневр, перестроївшись з правого ряду до лівого і не пропустивши його. Він для уникнення зіткнення зманеврував вправо і зіткнувся із припаркованим автомобілем «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 так як було слизько та гальмівного шляху не вистачало для повної зупинки.

З письмових пояснень водія ОСОБА_2 від 05 вересня 2022 року вбачається, що 05 вересня 2022 року її автомобіль «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 був припаркований зі сторони вул. Зої Гайдай, 2 в сторону вул. Г.Дніпра та вона відчула сильний удар позаду свого автомобіля. Удар був в лівий задній бік автомобіля. Удар був зроблений автомобілем «CHRYSLER Grand Voyager», д.н.з. НОМЕР_1 .

Як вбачається зі схеми ДТП, пошкодження транспортних засобів, локалізовані на автомобілі «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 з лівого заднього боку транспортного засобу, а на автомобілі «Chrysler», д.н.з. НОМЕР_1 - з переднього правого боку.

Сукупність наведених вище доказів з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів під час взаємного контактування та відповідних положень підтверджує факт того, що автомобіль «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 був припаркований зі сторони вул. Зої Гайдай, 2 в сторону вул. Г.Дніпра, натомість саме водій автомобіля «CHRYSLER Grand Voyager», д.н.з. НОМЕР_1 з порушенням вимог п.12.3 ПДР при виникненні перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 .

З урахуванням характеру пошкоджень автомобіля «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 водій ОСОБА_1 при маневруванні не врахував, що з правої сторони знаходиться перешкода (припаркований автомобіль «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 ) та не вжив заходів для зменшення швидкості.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що застосування маневру для запобігання дорожньо-транспортної пригоди (з технічної точки зору) слід вважати виправданим у випадках, коли водій не мав технічної можливості уникнути ДТП шляхом гальмування. В інших випадках у разі виникнення небезпеки для руху водій, відповідно до вимог ПДР України, зобов`язаний застосовувати гальмування.

Посилання ОСОБА_1 на те, що тільки через розрахунки з моменту виникнення небезпеки для руху для водія автомобіля «CHRYSLER Grand Voyager», д.н.з. НОМЕР_1 і до моменту зіткнення з автомобілем «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 , виключно експертним шляхом можна встановити, чи міг би водій першого транспортного засобу у разі своєчасного застосування гальмування уникнути наїзду, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити.

Як зазначено у протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №375183 від 05 вересня 2022 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «CHRYSLER Grand Voyager», д.н.з. НОМЕР_1 , при виникненні перешкоди, яку він об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 .

А відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам є необгрунтованими, оскільки суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини вчиненого правопорушення, наявні у справі докази.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.