Справа № 524/1512/22
Провадження 3/524/796/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2022 року, суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Ліна Олександрівна, розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності, що надійшов Кременчуцького РУП ГУНП відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

за ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2022 року близько 12 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, своїми діями правопорушення за, яке передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду повернулись розписки про не отримання ОСОБА_1 судових повісток.

З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що дана справа буде розглядатися у Автозаводському районному суді м. Кременчука (зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення), не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Згідно зі ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу, прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №015659 від 09 лютого 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 09.02.2022 року близько 12 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 , здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами ( ч. 1 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, далі-Закон).

За порушення норм цього Закону щодо торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі, тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку (ст. 17 Закону).

Системне тлумачення Закону дає підстави дійти висновку, що роздрібна торгівля тютюновими виробами та горілчаними виробами дозволяється лише суб`єкту господарювання і за наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

Зважаючи на викладене, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП настає для суб`єкта господарювання, а не для будь-якої особи.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, а не найманим працівником.

При цьому відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 , наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, остання працювала продавцем та не є суб`єктом господарювання чи ФОП.

Вчинення діяння за ознаками ч. 1 ст. 156 КУпАП особою, яка не є суб`єктом господарювання, виключає притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає роздрібну торгівлю тютюновими виробами та горілчаними виробами без марок акцизного збору.

Тому, для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП слід встановити, чи здійснювалась роздрібна торгівля тютюновими виробами та горілчаними виробами без марок акцизного збору саме суб`єктом господарювання.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі тютюновими виробаит без марок акцизного збору.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому незазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідно до ч.1 ст.156 КУпАП, тобто незазначена суть адміністративного правопорушення.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає конфіскацію грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, але протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього не містять відомостей та доказів, які підтверджують продаж тютюнових виробів, за яку ціну воно продавалось та суму отриманих коштів.

Таким чином, вказаний факт не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами , які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

За таких обставин, беручи до уваги, надані до протоколу матеріали, вважаю, що суд, керуючись ст.62 Конституції України, має всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП тлумачити на її користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів

Оскільки матеріали справи не містять доказів, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, систематично здійснює господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням закону, він не є допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, недоведеною, у зв`язку з чим провадження по справі необхідно закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Л.О.Обревко