Справа №582/752/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Яковенко Н.М.
Номер провадження 33/816/459/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ставшого В.О., розглянувши режимі відеконференції у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ставшого В.О. на постанову Недригайлівського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 15 жовтня 2022 року о 03 год. 30 хв. та о 05 год. 35 хв. в смт. Недригайлів по вул. Сумській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем DACIA LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, відмовився від проходження огляду на наркотичного сп`яніння у медичному закладі у присутності двох свідків, чим порушив п. 2,5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник Ставший В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дану постанову, а справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Ставший В.О. зазначив, що про зміст прийнятого судового рішення а ні йому, а ні ОСОБА_1 відомо не було, оскільки, на судовому засіданні вони присутні не були, про дату, час та місце судового засідання жодним доступним способом зв`язку їх не повідомляли.

Апелянт акцентує увагу, на те, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав тільки 22 листопада 2022 року, після закінчення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з воєнним станом в Україні та постійним відключенням світла, як вказує апелянт, поштові відправлення Укрпоштою значно збільшилися в часі.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 є лікарем, який працює в поліклініці № 2 Святошинського району міста Києва, а позбавлення його водійських прав спричинить негативні наслідки у комунікації та своєчасній допомозі пацієнтам, через обмеження його у пересуванні та наданні консультацій та допомоги особливо у період воєнного стану.

Таким чином, апелянт вважає, що передбачений законом 10-ти денний строк на оскарження постанови суду у справі про адмінправопорушення був пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, а тому, просив поновити строк на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник Ставший В.О. вказує, що будь-які алкогольні, наркотичні чи інші заборонені речовини ОСОБА_1 не вживав, вважає, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. ст. 245, 252 КупАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що мають істотне значення в їх сукупності, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки, справа була розглянута без його участі, а матеріали справи не містять даних належного та своєчасного сповіщення про дату, час і місце розгляду справи.

Апелянт вказує на те, що в матеріалах справи відсутні допустимі належні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при цьому зазначає, що ОСОБА_1 спочатку стояв на КПП в смт. Недригайлів по вул. Сумській а потім сів в авто, хотів перепочити, оскільки до цього перебував за кермом 8 годин, і в нього була значна втома. Під час перепочинку, авто в якому перебував ОСОБА_1 не рухалось, до нього підійшли поліцейські та зазначили, що у них є підозра, що останній перебуває в спочатку у стані алкогольного, а потім зазначити, що у стані наркотичного сп`яніння, почали світити ліхтариком в очі, зазначаючи при цьому, що у ОСОБА_1 розширені зіниці, які не реагують на світло.

Крім того, апелянт вважає протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, оскільки, жодних свідків при складенні протоколу не було, відсутні контактні дані свідків, у протоколі відсутня інформація щодо відібрання письмових пояснень у свідків.

Апелянт зазначає, що поліцейськими був порушений порядок огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських у останнього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, а тому і відсутні підстави для проведення такого огляду, та й складення самого протоколу.

При цьому, у самому протоколі не зазначено що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці, а в матеріалах відсутнє направлення на такий огляд.

Крім того, як вказує апелянт, після складання відносно ОСОБА_1 протоколу, представники поліції не відсторонити його від керування транспортним засобом за наявності підстав вважати, що особа керувала цим транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що на думку апелянта свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.

Як зазначає апелянт, працівниками поліції допущено порушення в частині доказів, оскільки, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено ні відео зйомки, а ні технічного засобу на який було здійснено відео, а тому, долучений відеозапис, на думку апелянта, слід вважати недопустимим доказом.

Вислухавши захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ставшого В.О., який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити скаргу, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова суду у справах про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, закон пов`язує строк подання апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення саме з датою ухвалення судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що судове засідання 24 жовтня 2022 року, за результатом якого було прийнято судове рішення, відбувалося без участі ОСОБА_1 та його захисника Ставшого В.О.

В матеріалах справи наявна заява захисника Ставшого В.О. від 23 листопада 2022 року про ознайомлення з матеріалами даної справи в електронному вигляді (а.с.45).

Зі змісту апеляційної скарги, в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянтом зазначено, що ОСОБА_1 отримав вказану постанову поштою лише 22 листопада 2022 року, після закінчення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з воєнним станом та постійними відключеннями світла поштові відправлення Укрпоштою збільшилися в часі.

Враховуючи те, що розгляд вказаної справи був проведений без участі особи та його захисника, і їм не було відомо про наявне судове рішення, а після отримання ОСОБА_1 поштою копії постанови (22 листопада 2022 року), як зазначає апелянт було складено на направлено апеляційну скаргу на постанову суду, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді поважними, що є підставою для його поновлення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції, то апеляційний суд зазначає таке.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена уст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ №178398 (а.с. 2) та серії ААБ № 179443 (а.с.14.), дисками з відеозаписом на відеокамері Campro № 11130095/42 (а.с. 17), які підтверджуєть факт відмови ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхати в медичну установу у присутності двох свідків, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 3,4, 15,16), з яких вбачається, що під час несення ними служби на блок-посту №1 смт. Недригайлів по вул. Сумській був автомобіль за кермом якого перебував чоловік з явними ознаками наркотичного сп`яніння, після чого було викликано працівників поліції, якими в їх присутності водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхати в медичну установу на що останній відмовився в категоричній формі (а.с. 17).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Стосовно доводів апелянта про відсутність у матеріалах справи належних доказів факту керування ОСОБА_1 транпортним засобом, то апеляційний суд вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с. 3,4, 15,16) 15 жовтня 2022 року під час несення ними служби на блок посту №1 в смт. Недригайлів, під час дії коменданської години було зупинено автомобіль DACIA LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 за порушення комендантської години, після спілкування з водієм ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра що ОСОБА_1 що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і тому було зроблено виклик патрульної служби.

Також, як вбачається з відеозапису (а.с.17) працівники поліції повідомили ОСОБА_1 що у них є підозра, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки у нього розширені зіниці і він не реагує на світло та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння проїхавши до медичного закладу здоров`я, на що останній відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги в тому, що суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 242, 252 КУпАП є недопустимими, не заслуговують на увагу та не спростовують правильного висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в протоколах про адміністративне правопорушення викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, зазначені дані свідків, посилання на долучені до протоколу докази.

Також, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено його про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів(арк.с. 2,14, 17).

Крім того, із досліджених під час підготовки до апеляційного розгляду, дисків відеозапису, долучених до адміністративних матеріалів, які узгоджуються з протоколами про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків апеляційним судом встановлено факт відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. На відеозаписі видно, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що є підозра, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, пропонує йому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на, що ОСОБА_1 відповів відмовою.

Крім того, наданим відеозаписом переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння, присутність при цьому свідків.

Твердження апелянта про те, що жодних свідків при складенні протоколу не було, відсутні контактні дані свідків, в протоколі відсутня інформація щодо відібрання письмових пояснень у свідків і суд не вчинив дій щодо допиту свідків, то апеляційний суд, вважає такі доводи необгрунтованими, оскільки, в протоколах про адміністративне правопорушення (а.с. 2, 14) в графі свідки чи потерпілі зазначені всі контактні дані свідків, а письмові пояснення вказаних свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які були предметом дослідження судом, в тому числі, долучені до матеріалів даної справи.

Стосовно доводів апелянта, про те що суд не допитував вказаних свідків, то апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді клопотань про виклик та допит вказаних свідків ніхто не заявляв.

Стосовно доводів апелянта про те, що суд першої інстанції порушив право на захист ОСОБА_1 та розглянув справу без його участі та участі його захисника, а в матеріалах справи відсутні дані належного, своєчасного сповіщення про дату, часі і місце розгляду справи, то апеляційний суд визнає їх безпідставними та такими, що спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с.17) з якого чітко вбачається, що працівники поліції неодноразово повідомляють ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду вказаних матеріалів, на що останній висловлював незгоду, просив щоб матеріал відносно нього направили для розгляду за його місцем проживанням, а саме до м. Києва. Після чого, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що з відповідним клопотанням про можливість розгляду адмініматеріалу відносно нього потрібно звертатися до Недргайлівського районного суду Сумської області, куди були направлені вказані матеріали відносно ОСОБА_1 для судового розгляду. І саме до Недригайлівського районного суду Сумської області адвокатом Ставшим В.О., як захисником Менжуна В.О. направлялись відповідні клопотання щодо розгляду даної справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Тому підстав вважати, що ОСОБА_1 не знав про розгляд справи апеляційний суд підстав не вбачає.

Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом за наявності підстав вважати, що особа керувала цим транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, то апеляційний суд відхиляє вказані доводи, оскільки, з наявного відеозапису (а.с.17) вбачається, що працівники поліції неодноразово повідомляли ОСОБА_1 про те, що останнього відсторонено від подальшого керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги в тому, що працівниками поліції порушено процедуру огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, що в матеріалах справи відсутнє направлення на такий огляд є недопустимими та спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с. 17), з якого вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про те, що у працівників поліції є підозра що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, йому була роз`яснена процедура такого проходження з посиланням на нормативний акт, яким регулюється зазначена процедура та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак, ОСОБА_1 відмовився від такого проходження.

Щодо доводів апелянта про те, що долучений відеозапис до матеріалів справи не можна вважати допустимим доказом, оскільки, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено ні відео зйомки, а ні технічного засобу на який було здійснено відео, то апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими та такими що спростовуються наявними матеріалами.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин, які мають суттєве значення для встановлення істини та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки вони були предметом детального дослідження в суді першої інстанції, де в своєму рішенні суд навів відповідні мотиви, з якими апеляційний суд погоджується та вважає їх правильними. Нових підстав для визнання вказаних висновків суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, апелянт не надав.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання захисник, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а доводи апелянта про те, що зазначенні обставини в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, не заслуговують на увагу.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Ставшого В.О., строк на апеляційне оскарження постанови судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року.

Постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.