Справа № 214/1828/22
3/214/1112/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 квітня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2022 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №314431 від 22.02.2022 рокущодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до зазначеного протоколу, 10.02.2022 року о 23-14 годині, ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме в кв. АДРЕСА_3 , порушила терміновий заборонний припис серії АА №212151 від 04.02.2022 року.

ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеною про місце і час судового розгляду справи, до суду не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавала. Окрім того, ОСОБА_1 був піддана приводу, однак з матеріалів справи слідує, що постанова судді Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про її привід, не виконані.

За таких обставин слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_1 , яка ухилившись від суду, не бажала особисто приймати участь в розгляді справи, враховуючи бездіяльність Національної поліції, яка не забезпечила її явку до суду, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Правилами ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03), беручи до уваги передбачене ст.173-2 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у виді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.173-2 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні конкретні допустимі докази, які б свідчили про вчинення останньою правопорушення.

Так, судом встановлено, що долучена до матеріалів справи копія термінового заборонного припису серії АА №212151 від 04.02.2022 року є нечитаємою, з неї неможливо встановити жодних відомостей, які б могли спростувати чи підтвердити будь-які обставини, що стосуються обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке ставляться останній у провину. З вказаної копії термінового заборонного припису у суду відсутня можливість встановити, чи складений він уповноваженим працівником поліції з порушенням вимог закону, чи ні, тому, відповідно до положень ст.251 КУпАП, не може бути визнана належним та допустимим доказом у вказаній справі.

Окрім вказаного термінового заборонного припису, який суд не може визнати доказом вини ОСОБА_1 , до матеріалів справи долучено: рапорти на ім`я т.в.о. начальника ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 10.02.2022 року; заяву ОСОБА_2 про притягнення до відповідальності його сестри ОСОБА_1 від 10.02.2022 року та його письмові пояснення від вказаної дати; письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.02.2022 року.

Суд зауважує, що усі зазначені вище письмові матеріали не можуть мати доказової сили за відсутності належним чином складеного термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 , отже, в матеріалах справи відсутні данні, необхідні для вирішення справи, що позбавляє суд реальної можливості з`ясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не надані.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Також, суддя приймає до уваги, що ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, ОСОБА_1 до суду не з`явилася, безпосередньо суду своїх пояснень не надала, отже під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що остання порушила терміновий заборонний припис.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відповідно якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.173-2, п.7 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко