Справа № 439/462/22
Провадження № 3/439/276/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ

05 травня 2022 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Петейчук Б.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , не працює,

за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ за № 795655 від 29 квітня 2022 року, 22 квітня 2022 року близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання у стані алкогольного сп`яніння, неналежним чином виконувала передбачені законодавством обов`язки щодо забезпечення необхідних умов проживання та виховання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: за місцем проживання малолітніх дітей брудно, відчутно неприємний запах, одяг дитини неохайний та розкиданий по кімнаті, відсутні місця для розвитку та відпочинку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас судом встановлено, що постановою Бродівського районного суду Львівської області у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, але у зв`язку із малозначністю діяння ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала. Надала пояснення про те, що квартиру орендує. Нерухомість перебуває у не найкращому стані, проте вона позбавлена матеріальної можливості обрати кращі умови проживання. Оскільки із роботи звільнили, найти нове місце праці важко.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ за № 795655 від 29 квітня 2022 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за № 189 від 22 квітня 2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_6 ; письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями ОСОБА_7 ; свідоцтвами про народження малолітніх дітей; фотознімками.

Дослідивши вказані докази, враховуючи особисті пояснення ОСОБА_1 , приходжу до переконання, що перед суддею не доведено достатніми, достовірними, допустимими та належними доказами наявність в діях ОСОБА_1 такого складу адміністративного правопорушення як: ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, із огляду на наступне.

Із доказів у справі вбачається, що органом національної поліції України дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Частина 2 вищевказаної норми містить кваліфікований склад, який визначається як: вчинення дій, передбачений частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відтак законодавець закріплює настання кваліфікованого складу такого діяння саме із ознаками повторного вчинення особою об`єктивної сторони, передбаченої диспозицією вищевказаної статті. Таке діяння має відбутися у визначений термін: протягом року із моменту накладенням адміністративного стягнення. Накладення адміністративного стягнення має відбутися за вчинення діяння, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

У нормі статті 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено перелік видів адміністративних стягнень (адміністративної відповідальності) за вчинення адміністративних правопорушень, які можуть застосовуватись до винної особи.

Водночас нормативні вимоги статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення надають право органу (посадовій особі), яка уповноважена вирішувати справи, при встановленні малозначності вчиненого діяння звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, «усне зауваження» не уособлює собою вид адміністративного стягнення у розуміння Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позаяк застосовується виключно у випадку звільнення особи (правопорушника) від адміністративної відповідальності.

У свою чергу суддею встановлено, що ОСОБА_1 постановою Бродівського районного суду Львівської області у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 11 листопада 2021 року, визнано винною у вчиненні такого адміністративного проступку. Проте суддя, встановивши малозначність діяння останньої, звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежився усним зауваженням.

Як вбачається із доказів у справі, у вину ОСОБА_1 ставиться вчинення діяння, передбаченого диспозицією статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таке діяння вчинене протягом року із моменту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак ОСОБА_1 не піддано адміністративному стягненню протягом останнього року до моменту вчинення діяння, яке поставлене у вину останній. Відтак органом Національної поліції України кваліфікація діяння поставленого у вину ОСОБА_1 є неправильною та не може застосовуватися за даних обставин справи.

За таких обставин, суддя не знаходить підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 ознак кваліфікованого складу частини 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Лексично-семантичний зміст поняття: «ухилення», передбачає намагання не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, відсторонятися від чогось, уникати щось.

Відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють від невиконання обов`язків, які покладено на них в силу закону, настає у випадку, коли буде доведено наявність ухилення таких осіб від виконання таких обов`язків.

Дійсно, із доказів у справі вбачається, що малолітні діти ОСОБА_1 не мають усіх належних умов для навчання та виховання. Про це свідчить відсутні місця для розвитку та відпочинку у житловій квартирі, де проживає ОСОБА_1 . Проте існування факту незабезпечення батьками умов життя малолітніх дітей не може бути безумовною підставою для відповідальності останніх.

Обставинами справи стверджується, що ОСОБА_1 як мати чотирьох малолітніх дітей намагається допомогти своїм дітям та забезпечити їм необхідні (мінімальні) потреби для життя. Малолітні діти не голодують, виглядають охайно. Умови проживання для дітей незадовільні, квартира орендована. Однак матеріальної можливості для створення кращих умов для проживання дітей ОСОБА_1 не має. Діти у рівень свого віку навчаються, ходять до школи. Намагання матері до забезпечення належних умов проживання дітей вже свідчить про відсутність у її діях ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Встановлені обставини справи свідчать про наявність неналежних умов проживання та виховання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте настання таких умов не є результатом ухилення матері - ОСОБА_1 віл виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дітей. Відсутність матеріальної можливості матері за для належного забезпечення умов життя дітей не ототожнюється із ухиленням від виконання батьківських обов`язків.

Враховуючи наведене, перед суддею не було доведено належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами наявність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у діянні ОСОБА_1 .

За правилами статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відтак справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.М. Петейчук