Справа № 309/1380/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
20.07.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Багари М.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера,
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.
Згідно з постановою, 31 березня 2022 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, у с. Шаян по вул. Головній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» із застосуванням відеофіксації. Цими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на те, що постанова є незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що транспортним засобом не керував, Зазначає, що поліцейські не зупиняли керований ним автомобіль, а підійшли до ОСОБА_1 на вулиці та запитали про місцезнаходження автомобіля, після чого запропонували йому пройти освідування. Звертає увагу на те, що статусу водія у апелянта немає, що з відеоматеріалом він не ознайомлений, однак вважає, що відеозапис, який імовірно не є безперервним, не може бути належним доказом у справі, оскільки на ньому не зафіксовано сам транспортний засіб. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно. На підставі цього просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Багари М.Ю., які підтримали доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє, враховуючи такі обставини.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд визнає, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Отже, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №236856, 31 березня 2022 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, у с. Шаян по вул. Головній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» із застосуванням відеофіксації. Цими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З протоколу також убачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та від надання пояснень з приводу вказаної події.
Роздруківкою приладу «Драгер» підтверджується, що на момент проходження огляду водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з результатом 1, 27 % проміле. Вказана роздруківка підписана працівником поліції Тудовші Є. (а. с. 1).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що освідування водія ОСОБА_1 проводилось за допомогою приладу «Драгер 6810» у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова та нечітка хода (а. с. 4).
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , убачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1, 27% проміле (а. с. 5, 6).
У письмових поясненнях громадянки ОСОБА_3 зазначено, що вона стала свідком того, що невідомий їй водій своїм автомобілем марки «Фольксваген» пошкодив стіл та лавочки, що знаходяться на вулиці біля їдальні у с. Шаян по вул. Головній, та поїхав у невідомому напрямку. На вид водій мав ознаки алкогольного сп`яніння ( а. с. 7).
На відеозаписі, що міститься на DVD - диску відображена подія, яка мала місце 31.03.2022, яка фіксувалася на бодікамеру поліцейського у хронологічній послідовності. Так, із відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули на місце події за викликом громадянки ОСОБА_3 , яка була свідком того, що водій ОСОБА_1 своїм автомобілем марки «Фольксваген» пошкодив стіл та лавочки, що знаходились на вулиці біля їдальні у с. Шаян по вул. Головній, та поїхав у невідомому напрямку. Встановивши місцезнаходження ОСОБА_1 зупинили керований ним автомобіль. Під час з`ясування обставин події, поліцейські встановили, що у ОСОБА_1 очевидні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова та нечітка хода, відтак вони запропонували водію ОСОБА_1 пройти освідування. Під час спілкування з водієм, останній поводився агресивно, на законну вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння стверджував, що транспортним засобом не керував, своєю поведінкою усіляко намагався ухилитися від освідування. Через деякий проміжок часу погодився. Під час огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого виявився позитивним 1, 27 % проміле, ОСОБА_1 висловлював свої заперечення, аргументуючи тим, що за кермом транспортного засобу не перебував. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього складатимуть протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто йому було відомо про вчинене ним правопорушення, а також роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Досліджений апеляційним судом відеозапис інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Оцінюючи кожен вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівники патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були упереджені при направленні водія ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння та складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були свідками проходження огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_3 очевидицею факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у результатах розгляду справи, - у підтвердженні таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейські діяли виключно у межах наданих їм повноважень.
При ухваленні судового рішення, апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.
Так, згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Твердження апелянта про те, що працівники поліції безпідставно склали на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, адже за кермом автомобіля він не перебував, поліцейські не зупиняли транспортний засіб, до ОСОБА_1 вони підійшли тоді, коли той був на вулиці, - апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, які не підтверджені жодними доказами, у підтвердження цих доводів апелянт маючи достатньо часу та можливості не здобув і не надав апеляційному суду будь-які докази.
Відхиляючи доводи в цій частині, апеляційний суд вважає правильними висновки місцевого суду щодо того, що проходження особою на вимогу поліцейського огляду на стан сп`яніння та керування транспортним засобом у стані сп`яніння, жодним чином не пов`язане з причиною зупинки транспортного засобу під її керуванням. Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтвердила громадянка ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях та на відеозаписі, що міститься на DVD-диску. Зокрема, вона зазначила, що водій автомобіля марки «Фольксваген Кадді» своїм автомобілем пошкодив стіл та лавочки, що знаходяться на вулиці біля їдальні у с. Шаян по вул. Головній, та поїхав у невідомому напрямку, у зв`язку з чим свідок ОСОБА_3 викликала поліцію, оскільки у неї були сумніви щодо тверезості водія. Покази свідка ОСОБА_3 , які зафіксовані у тому числі на відеозаписі з бодікамер поліцейського є чіткими, послідовними, узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у їх правдивості. Отже, в апеляційного суду відсутні підстави не довіряти або сумніватись у правдивості та об`єктивності пояснень свідка ОСОБА_3 , оскільки вона ознайомлена зі своїми правами та обов`язками, визначеними ст. 63 Конституції України, її покази не спростовуються іншими доказами у справі. Водночас, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_1 дії поліцейських не оскаржувались, що підтверджується відсутністю відповідних відомостей у матеріалах справи. При цьому апеляційний суд бере до уваги і те, що факт керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 у вказані у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці також не оспорюється.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, який не є безперервним, не може бути належним доказом у справі, оскільки на ньому не зафіксовано сам транспортний засіб, апеляційний суд до уваги не бере з огляду на таке.
Дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис, апеляційний суд констатує, що відеоматеріал надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та проаналізувати поведінку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Крім того, на переконання апеляційного суду, відеоматеріал, на якому у хронологічній послідовності відтворена подія за участі ОСОБА_1 та проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак результати освідування, - отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
На інші доводи, які могли б слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час розгляду справи в апеляційному суді такі не встановлені.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі відповідно до встановлених норм закону.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновків місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 , які, на думку апелянта, ґрунтуються виключно на припущеннях, - апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
На інші доводи, які могли б слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час розгляду справи в апеляційному суді такі не встановлені.
Тому, на думку апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Іван СТАН