Провадження №3/760/4024/22
Справа №760/5277/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий ТУМ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві 10.07.2003, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва від Київської митниці Держмитслужби надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №1182/10000/22 від 19.04.2021 року, складеним відносно гр. ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 09.03.2021 на митну територію України з Грузії через п/п «Чорноморський морський торговельний порт» м/п «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, на вантажному автомобілі EB057BE/GG801C ввезено легковий автомобіль марки «TOYOTA», модель «RAV4», номер кузова НОМЕР_3 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 2500 см?, модельний рік виготовлення - 2017.

Згідно з договором-заявкою № 9 від 03.03.2021 зазначений вантажний автомобіль (для здійснення міжнародного перевезення легкового автомобіля) був замовлений ОСОБА_1 .

Автомобіль марки «TOYOTA», модель «RAV4», номер кузова НОМЕР_3 переміщено через митний кордон України на підставі попередньої митної декларації від 09.03.2021 № UA100060/2021/443753, а також CMR від 03.03.2021 б/н, контракту від 25.02.2021 № 1936329, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.12.2019 № , інвойсу від 25.02.2021 № 25/02/1145 з зазначенням вартості товару - 8353 дол. США.

Після прибуття у зону діяльності Київської митниці Держмитслужби, зазначений легковий автомобіль для вільного обігу на митній території України був заявлений декларантом ПП «Уфіт» гр. ОСОБА_2 на митному посту «Столичний» за ЕМД від 19.03.2021 № UA100060/2021/275500.

У графі 8 ЕМД № UA100060/2021/275500 задекларовано відомості про одержувача - ОСОБА_1 .

Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані такі документи: CMR від 03.03.2021 б/н, контракт від 25.02.2021 № 1936329, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.12.2019 № НОМЕР_4 , експортна декларація від 25.02.2021 № 69050/1936329, інвойс від 25.02.2021 № 25/02/1145 та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вказаної митної декларації.

Контракт від 25.02.2021 № 1936329 укладений між компанією «SHPS KAVKASIIS AVTOIMPORTI» та ОСОБА_1 . У п. 2 вказаного контракту зазначено, що вартість предмета правочину відображено в рахунку-фактурі № 25/02/1145. Інвойс від 25.02.2021 № 25/02/1145 виставлений компанією «CAUCASUS AUTO IMPORT» (Georgia, Tbilisi, ak. Tsereteli ave. # 142) для ОСОБА_1 на вказаний автомобіль фактурною вартістю 8353 дол. США.

18.08.2021 було направлено запит до митних органів Грузії (вих. № 20/20-02-01/11/2819) з метою перевірки законності ввезення на митну територію України автомобіля марки «TOYOTA», модель «RAV4», номер кузова НОМЕР_3 , одержувачем якого виступав ОСОБА_1 .

29.12.2021 до Київської митниці надійшла відповідь митних органів Грузії (лист Державної митної служби України від 29.12.2021 № 08-6/26-04/7.8/11723) на вищезазначений запит.

Митні органи Грузії надали копії документів, а саме: контракт від 05.10.2021 №1936329, експортна декларація від 25.02.2021 № 69050/1936329, інвойс від 25.02.2021 № 25/02/1145.

Згідно з інвойсом від 25.02.2021 № 25/02/1145 (наданим митними органами Грузії) вартість автомобіля марки «TOYOTA», модель «RAV4», номер кузова НОМЕР_3 становить 9608 дол. США. Але відповідно до інвойсу від 25.02.2021 № 25/02/1145 (надавався для здійснення митного оформлення за ЕМД № UA100060/2021/275500) вартість цього ж автомобіля 8353 дол. США.

Отже, відомості щодо вартості зазначеного автомобіля в документах, отриманих від митних органів Грузії, не відповідають даним, вказаним у документах, наданих ОСОБА_1 для здійснення митного контролю та оформлення в Україні.

Представник Київської митниці Держмитслужби в судовому засіданні підтримав протокол про порушення митних правил складений відносно ОСОБА_1 .

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні заперечував проти обставин викладених у протоколі про порушення митних правил посилаючись на те, що з матеріалів доданих до протоколу, а саме з електронної декларації ЕМД № UA100060/2021/275500 вбачається, що декларантом у графі 8 зазначено ПП «Уфіт», а не особа, що притягається до відповідальності.

Матеріали справи не містять доказів того, що будь-яку із зазначених дій, які охоплюються поняттям «декларування», здійснював особисто підзахисний, що спростовує твердження митого органу про наявність у діях ОСОБА_1 наявності ознак об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, інкриміноване діяння характеризується умислом, проте, з вказаної декларації вбачається, що визначення митної вартості автомобіля здійснювалося за 6 - резервним методом, який застосовується відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України виключно після процедури консультацій між митним органом та декларантом. Тобто інвойс взагалі не використовувався.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 не може бути і суб`єктивної сторони правопорушення.

Також зазначив, що з документів, що надійшли від митних органів Грузії вбачається, що дата укладення контракту та митної декларації в даному випадку - 05.10.2021 року, а ввезено автомобіль на митну територію України було ще 09.03.2021 року на підставі документів, датованих 25.02.2021 року (контракт № 1936329, інвойсу від 25.02.2021 року № 25/02/1145). Відомостей, що ОСОБА_1 взагалі відомо про існування інвойсу № 25/02/1145 від 25.02.2021 року на суму 9608 доларів США до контракту № 1949468 від 05.10.2021 року матеріалах справи не міститься. При цьому, дати інвойсу та контракту, що надані були Київській митниці не містять розбіжностей.

Копія договору від 05.10.2021 року та інвойсу до нього не містять достатніх реквізитів, зокрема підписів осіб, а також жодним чином не засвідчені. Зазначене викликає сумніви у тому, що такі документи подавалися до офіційних органів Грузії.

З урахуванням викладеного, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши отримані матеріали, вбачається наступне.

З протоколу від 19.04.2022 року № 1185/10000/22 про порушення митних правил вбачається, що 19.03.2021 року на митну територію України з Грузії через п/п «Чорноморський морський торговельний порт» м/п «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби громадянином України ОСОБА_1 було ввезено автомобіль «TOYOTA», модель «RAV4», номер кузова НОМЕР_3 , об`ємом двигуна 2,5л, рік виготовлення - 2017.

Вказаний автомобіль переміщено через митний кордон України на підставі попередньої митної декларації від 19.03.2021 року № UA100060/2021/443753, а також контракту від 25.02.2021 року № 1936329, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.12.2019 року № , інвойсу від 25.02.2021 року № 25/02/1145 з зазначенням вартості товару - 8353 дол. США.

У п. 2 контракту від 25.02.2021 року № 1936329, зазначено, що вартість предмета правочину відображено в рахунку-фактурі № 25/02/1145. Інвойс від 25.02.2021 року № 25/02/1145 був виставлений компанією «CAUCASUS AUTO IMPORT» (Georgia, Tbilisi,) для ОСОБА_1 на вказаний автомобіль за фактурною вартістю 8353 дол. США.

18.08.2021 року було направлено запит до митних органів Грузії (вих. № 20/20-02- 01/11/2819) з метою перевірки законності ввезення на митну територію України вказаного автомобіля.

29.12.2021 року до Київської митниці надійшла відповідь митних органів Грузії (лист Державної митної служби України від 29.12.2021 № 08-6/26-04/7.8/11723) на вищезазначений запит з наданням копій документів, а саме: контракту від 05.10.2021 року № 1936329, експортної декларації від 25.02.2021 року № 69050/1936329, інвойсу від 25.02.2021 року № 25/02/1145.

Згідно з інвойсом від 25.02.2021 року № 25/02/1145 (наданим митними органами Грузії) вартість автомобіля «TOYOTA», модель «RAV4», номер кузова НОМЕР_3 , об`ємом двигуна 2,5л, рік виготовлення - 2017, становить 9608 дол. США. Але відповідно до інвойсу від 25.02.2021 року № 25/02/1145 (надавався для здійснення митного оформлення за ЕМД № UA100060/2021/275500, що надана ПП «Уфіт») вартість цього ж автомобіля - 8353 дол. США.

Таким чином митний орган вважає, що одержувачем вчинено правопорушення передбачене ч.1 ст.483 МК України.

З вказаним висновком неможливо погодитися з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. В іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, слідує, що об`єктом правопорушення є охоронюваний Митним кодексом України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю; об`єктивною стороною правопорушення є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що одержані незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги тощо; суб`єктом правопорушення є громадяни-декларанти. які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств; суб`єктивна сторона правопорушення передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час подання органу доходів і зборів документів на митне оформлення товару, як підстави для переміщення таких товарів.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Тобто, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Отже, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів доданих до протоколу, а саме з електронної декларації ЕМД № UA100060/2021/275500, декларантом у графі 8 зазначено ПП «Уфіт», а не особа, що притягається до відповідальності. (а.с. 9)

Матеріали справи не містять доказів того, що будь-яку із зазначених дій, які охоплюються поняттям «декларування», здійснював особисто підзахисний, що спростовує твердження митого органу про наявність у діях ОСОБА_1 наявності ознак об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, інкриміноване діяння характеризується умислом, проте, з вказаної декларації вбачається, що визначення митної вартості автомобіля здійснювалося за 6 - резервним методом, який застосовується відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України виключно після процедури консультацій між митним органом та декларантом. Тобто інвойс взагалі не використовувався.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 не може бути і суб`єктивної сторони правопорушення.

Докази мають відповідати критеріям належності та допустимості. Проте, докази, що долучені до протоколу не відповідають вказаним критеріям.

Слід звернути увагу на документи, що надійшли від митних органів Грузії, а саме на те, що дата укладення контракту та митної декларації в даному випадку - 05.10.2021 року (а.с. 23-24), а ввезено автомобіль на митну територію України було ще 09.03.2021 року на підставі документів, датованих 25.02.2021 року (а.с. 12-14) (контракт № 1936329, інвойсу від 25.02.2021 року № 25/02/1145). Відомостей, що ОСОБА_1 взагалі відомо про існування інвойсу № 25/02/1145 від 25.02.2021 року на суму 9608 доларів США до контракту № 1949468 від 05.10.2021 року матеріалах справи не міститься. При цьому, дати інвойсу та контракту, що надані були Київській митниці не містять розбіжностей.

Також, копія договору від 05.10.2021 року та інвойсу (а.с. 28) до нього не містять достатніх реквізитів, зокрема підписів осіб, а також жодним чином не засвідчені. Це викликає сумніви у тому, що такі документи подавалися до офіційних органів Грузії.

На підставі викладеного, прихожу до висновку про невідповідність інвойсу до контракту № 1949468 від 05.10.2021 року наданого митними органами Грузії критерію належності доказів по даній справі.

Крім того, в матеріалах справи містяться документи, складені іноземною мовою та не містять офіційного перекладу, в той час як за вимогами ч. 1 ст. 492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Стаття 503 МК України чітко визначає, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Київський апеляційний суд зазначав про те, що про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину особи у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, свідчить той факт, що долучені до матеріалів справи документи, які надійшли від митних органів іноземної державами, не містять їх офіційного перекладу на державну мову, в тому числі з урахуванням положень, передбачених ст. 503 МК України про те, що перекладачем може бути посадова особа органу доходів і зборів, оскільки в будь-якому разі такою особою не може бути особа, яка складала у цій справі протокол про порушення митних правил та за відсутності у справі документу, який підтверджує володіння цією особою мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу (постанова від 21.07.2020 року по справі № 760/12277/19).

З доданих до протоколу матеріалів вбачається, що, документи, які були митним органом покладені в основу здійснення перевірки, за результатами якої він прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, не містять належного перекладу з зазначенням відповідальної за такий переклад особи, а також документів, що підтверджують її рівень володіння мовою, знання якої необхідне, а також переклад здійснено тією ж особою, що і складала протокол, а саме інспектором - Толкачов М.В. (а.с. 28-29)

Вказана обставина свідчить про недопустимість таких доказів, а отже, не може бути взята судом до уваги.

Таким чином вину ОСОБА_1 не може бути встановлено відповідно до принципу «поза розумним сумнівом».

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу правопорушення, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні адміністративної та кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Докази, на яких ґрунтується рішення мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи відсутність в справі достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, прихожу до висновку, що ОСОБА_1 жодних дій, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не вчиняв.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, що за ст. 247 КУпАП є підставою до закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 366, 374, 458, 483, 489 МК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий ТУМ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві 10.07.2003, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя