КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/966/21 головуючий у суді І інстанції: Савицький О.А.
провадження №33/824/1093/2022 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Нестеренка Олександра Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №2299069 від 03 грудня 2021 року - ОСОБА_1 03 грудня 2021 року о 00 год. 25 хв. керуючи транспортним засобом марки «Kia», модель «Optima», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по бульвару Тараса Шевченка біля будинку № 6 в місті Києві, з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, чим повторно протягом року допустив порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,00 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, адвокат Нестеренко Олександр Степанович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року і провадження у справі закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, в апеляційній скарзі просить допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 .

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що про існування даної постанови дізнався 04.02.2022 року, шляхом отримання в канцелярії суду першої інстанції постанови у справі №761/966/22 від 21.01.2022 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме наявність виправлень у ньому. Також, на момент винесення оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутнє підтвердження про отримання судової повістки ОСОБА_1 .. Крім того, вказує, що дані зазначені у постанові не співпадають із даними, які зазначені у протокол про адміністративне правопорушення. Звертає увагу суду на те, що права та обов`язки працівниками поліції не роз`яснювались, і на вимогу ОСОБА_1 не надано можливості скористатись допомогою адвоката під час його затримання. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Нестеренко О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити. Щодо клопотання про виклик та допит свідка зазначив, що свідка він доставити в засідання не може та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи адвоката Нестеренка О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Встановлено, що 04 лютого 2022 року ОСОБА_1 отримав копію постанови (а.с. 32).

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Нестеренко О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 130 КУпАПвстановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього рухуводій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 6 статті 266 КУпАП направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрі України від 17 грудня 2008 року №. 1103, затвереджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я.

При цьому, направлення на огляд водія транспортного засобу видається поліцейським у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи у випадку непогодження водія транспортного засобу з результатами огляду на місці. Також, направлення може видаватися у випадку відмови водія від проходження огляду на місці зупинки та погодження огляду у закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІІ Інструкції протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, а у разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами-запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до розділу 3 Інструкції, метою огляду в медичному закладі є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи судом першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна, і вищезазначені вимоги ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №2299069 від 03 грудня 2021 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 261 КУпАП;

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії БАА №925764 від 03 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 грудня 2021 року о 01 год. 30 хв.;

- у поясненнях ОСОБА_3 , в яких зазначено, що він 03 грудня 2021 року о 00. год. 20 хв перебував вдома за адресою бульвар Тараса Шевченка, буд. № 6 в місті Києві та прокинувся від звуку автомобіля, який гучно працював. Водій автомобіля «Kia», модель «Optima», номерний знак НОМЕР_1 перебував за кермом та намагався виїхати з арки та постійно сигналив, так як арка була зачинена шлагбаумом. На його запитання до водія чи він в адекватному стані, водій почав нецензурно висловлюватись та штовхати його. У водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

- у даних довідки щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, а саме: протокол серії ДПР №23826 від 21.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол серії ДПР №187520 від 03.07.2021 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, протокол серії ЕАН №4433831 від 03.07.2021 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- у постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2021 року;

- у картці обліку адміністративного правопорушення від 03.12.2021 року, відповідно до якої постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2021 року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- у відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що у протоколі ОСОБА_1 відмовився від підпису та надання пояснень.

Виявлені працівниками поліції 03.12.2021 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 03.12.2021 року за участю ОСОБА_1 , а також поясненнями ОСОБА_3 ..

З пояснень ОСОБА_3 встановлено, що транспортним засобом, керував ОСОБА_1 .. Зазначений докази жодним належним чи допустимим доказом не спростований.

З відеозапису, встановлено, що працівником поліції проведено огляд ОСОБА_1 на предмет визначення ознак сп`яніння та повідомлено про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Крім того, з відео файлу вбачається, що інспектор поліції пропонував водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме наявність виправлень у ньому, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки зазначене виправлення не обтяжує вину ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутнє підтвердження про отримання судової повістки ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки в суді апеляційної інстанції він реалізував свої процесуальні права.

Доводи апеляційної скарги про те, що дані зазначені у постанові не співпадають із даними, які зазначені у протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки у матеріалах справи не знайшлось підтвердження обставин, на які посилається скаржник.

Доводи апеляційної скарги про те, що права та обов`язки працівниками поліції не роз`яснювались, і на вимогу ОСОБА_1 не надано можливості скористатись допомогою адвоката під час його затримання, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини не можуть бути підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, яка передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга адвоката Нестеренка Олександра Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката Нестеренка Олександра Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року задовольнити.

Поновити адвокату Нестеренку Олександру Степановичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Нестеренка Олександра Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко