ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/795/22 Справа № 180/407/22 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю захисника Гончаренка О.О., у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу захисника Гончаренка О.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 лютого 2022 року о 01 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Остров в м. Марганець, керував транспортним засобом ВАЗ 2102 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, невиразна мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Гончаренко О.О. не погодився з даним рішенням суду першої інстанції. В апеляційній скарзі просить поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення, як пропущеного з поважних причин, постанову - скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , який на даний час мобілізований та проходить службу в ЗСУ. Після укладення договору з адвокатом, останній звернувся до суду і 28 червня 2022 року йому було надано справу для ознайомлення, у тому числі і з постановою суду від 10.03.2022 року.

Зазначає, що згідно матеріалів справи та відеозапису, ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, був не згодний, протокол не підписував, посилаючись на те, що автомобілем не керував.

З долученого поліцейськими відеозапису не вбачається рух транспортного засобу.

Вказує, що свідки, зазначені у протоколі, були запрошені працівниками поліції через деякий час після складання адмінпротоколу про відсутність полісу страхування і не могли засвідчити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_1 відмовився від освідування за допомогою алкотестеру Драгер, але поліцейські не пропонували йому пройти медичний огляду у лікарні, що зафіксовано не відео, однак у справі мається направлення до КП Марганецька ЦМЛ ДОР, в якій зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.

Отже, на думку захисника, в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, він справ в машині, і підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння не було.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Враховуючи думку захисника, за повідомленням якого ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу, те, що апеляційним судом вичерпані можливості проведення судового засідання за участю останнього, у тому числі і в режимі відеоконференції, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Гончаренка О.О., який просив задовольнити клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах поданої скарги, співставивши їх із викладеними доводами щодо незаконності та протиправності прийнятого судового рішення, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про наявність судового рішення апелянту стало відомо лише 28 червня 2022 року, вважаю що пропущений строк апеляційного оскарження постанови підлягає поновленню, як такий, що пропущений з поважних причин.

Розв`язуючи апеляційну скаргу по суті її вимог, звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги співставивши їх із викладеними доводами, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суддя зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 086197 від 20 лютого 2022 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- рапортом інспектора поліції від 20 лютого 2022 року, згідно якого під час несення служби за вказаною у протоколі адресою за порушення правил ПДР було зупинено автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти на місці тест на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора ALKOTEST DRAGER 6810, в присутності двох свідків, ОСОБА_1 відмовився. Також відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких останні 20.02.2022 року були свідками того, як водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою алкотесту Драгер та від огляду в медичній установі;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейських.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яке керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Посилання захисника на про неповноту дослідження судом доказів, що зібрані по справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, що матеріали справи не містять інформації про допит свідків, а їх пояснення носять формальний характер, - є необґрунтованими. На думку апеляційного суду, зазначені твердження захисника носять суб`єктивну оцінку та спростовуються матеріалами провадження та доказами по справі, наведеними вище, в їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено. Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписом з боді-камери працівників поліції, а тому сумнівів в їх достовірності у апеляційного суду не виникає.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на наявність алкогольного сп`яніння у медичної закладі, не відповідають дійсності та спростовуються наявними матеріалами, зокрема направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, поясненнями свідків. Відсутність зафіксованого на відеозапису факту того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд, не спростовує його з огляду на сукупність інших доказів, наявних в матеріалах провадження.

Не заслуговують на увагу і доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував зазначеним автомобілем, а спав у ньому. Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, надалі самостійно зупинив рух вказаного транспортного засобу. Працівник поліції підійшовши до вказаного автомобіля, де на водійському сидінні знаходиться ОСОБА_1 , в ході спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, доводи, викладені в апеляційній скарзі не можуть вважатися обґрунтованими, а твердження апелянта про необхідність скасування постанови та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, є безпідставними.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів наведених в апеляції апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Гончаренку О.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Гончаренка О.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко