П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

06.09.2022 року о 21 год. 10 хв. на а/д М06 829 км+500м., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло , поведінка не відповідає обстановці. Від проходження в установленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України,

Також, 06.09.2022 року о 03 год. 34 хв. в м. Ужгород, вул. Станційна, 9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження в установленому порядку освідчення на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України,

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, причини неявки суду не відомі.

При цьому враховую, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 141427 від 06.09.2022 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 517379 від 06.09.2022 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5859470 від 06.09.2022 року, з якої вбачається, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5859470 від 06.09.2022 року, з якої вбачається, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 295270 від 06.09.2022 року, з якої вбачається, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу; довідкою старшого інспектора відділу адміністративного практики УПП у Закарпатській області ДПП, згідно якої слідує, що 03.04.2022 на ОСОБА_1 , накладено стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; наявними у матеріалах справи та дослідженими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських із місця події, що містяться на DVD-диску, що додані до протоколу, якими підтверджуються обставини, що містяться у вищевказаних доказах.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху, та його винуватість у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність для водіїв штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Так, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою для визначення особи як водія.

З доданої до матеріалів справи довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Д. Норожнової, слідує, що згідно облікових баз даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії не отримував.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи наведене, вважаю, що на гр. ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, як на іншу особу, так як останній не є водієм у розумінні КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 3 ст. 130, 252, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення за № 308/12077/22 (провадження №3/308/6990/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №308/12078/22 (провадження №3/308/6991/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, та присвоїти справі єдиний номер № 308/12077/22 (провадження № 3/308/6990/22).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Лемак О.В.