Справа № 447/1968/21 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/811/209/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 16 серпня 2021 року,

встановив:

цією постановою, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 140 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, ОСОБА_3 , 15 червня 2021 року о 01 год. 10 хв., на автодорозі Т-14-25 с. Дроговиж, будучи відповідальною особою за експлуатаційний стан автодороги Т-14-25, на ділянці км (0+000-34+000) не вжив заходів щодо належного закріплення каналізаційного люку, що стало причиною ДТП за участю транспортного засобу DAF д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , якому завдано матеріальних збитків, чим порушив ДСТУ 3587-97.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 16 серпня 2021 року, скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене даною статтею.

Вважає вказану постанову однобічною, постановленою без врахування усіх фактичних обставин справи.

Повідомляє, що його належним чином не повідомили про час та місце розгляду справи, копію рішення не було скеровано, про складання протоколу про адміністративне правопорушення йому стало відомо з відповіді ДПП УПП у Львівській області.

ТзОВ «Автомагістраь-Південь» є підрядником, який виконував реконструкції зазначеного відрізка дороги, та відповідно до наданих пояснень начальника дільниці ОСОБА_2 всі будівельні роботи були виконані відповідно до нормативів.

Згідно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 15 червня 2021 року було встановлено ненадійне закріплення каналізаційного люку який знаходиться на середині проїзної частини, а відповідальною особою за виконані роботи на ділянки автодороги, де сталося ДТП, є начальник дільниці ТзОВ «Автомагістраль-ІІівдснь» ОСОБА_2 .

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що вказані вище обставини судом першої інстанції не досліджувалися, окрім того не допитано в судовому засіданні лейтенант поліції ОСОБА_5 , не викликано його як потерпілого у ДТП.

У судовому засіданні він не був присутній, про постанову дізнався 4 лютого 2022 року, після ознайомлення із відповіддю па запит Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області №24923/41/12/02-2021. Вказана відповідь на запит була отримана ТзОВ «Агроль» 4 січня 2022 року.

27 квітня 2022 року ОСОБА_2 та його представник адвокат Макар М.В. у судове засідання апеляційного суду не прибули, про причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до переконання, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а така апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що апелянт ОСОБА_1 не приймали участі в суді першої інстанції, про результат розгляду справи дізналися 4 лютого 2022 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити останньому строк на апеляційне оскарження.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху; порушення визначеного законодавством порядку погодження з Державною автомобільною інспекцією: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування; порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Частина 4 статті встановлюючи відповідальність за вчинення будь-якого з названих вище правопорушень, ускладненого спричиненням створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, є передчасним.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №186880 від 18 червня 2021 року ОСОБА_2 будучи відповідальною особою за експлуатаційний стан автодороги Т-14-25, на ділянці км (0+000-34+000) не вжив заходів щодо належного закріплення каналізаційного люку, що стало причиною ДТП за участю транспортного засобу DAF д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , якому завдано матеріальних збитків.

Проте місцевий суд не перевірив матеріали справи, у відсутності ОСОБА_1 постановив рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП, окрім того належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи, не надав належної оцінки його письмовим поясненням.

Апеляційний суд не погоджується з мотивами рішення з огляду на те, що зміст постанови суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП.

Зокрема, постанова місцевого суду повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Окрім цього, у постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про відсутність складу адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, судом першої інстанції не дотримано вищенаведених вимог закону, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, місцевим судом взагалі не були досліджені докази, які містяться у матеріалах справи. Рішення суду першої інстанції, не містить опису встановлених під час розгляду справи обставин вказаного порушення.

Наведені доводи в поясненнях потерпілої та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судом першої інстанції не перевірялись, неналежно не досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №186880 від 18 червня 2021 року.

Наведене, на думку апеляційного суду свідчить про те, що суд першої інстанції, не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути зазначені порушення та постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 16 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 16 серпня 2021 року, щодо ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали провадження щодо ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 140 КУпАП скерувати на новий судовий розгляд Миколаївським районним судом Львівської області.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.