ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2022 Справа №607/4509/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я. розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , перевізника,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2022 о 21 год. 04 хв. в м. Тернополі по вул. Текстильна, 28 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Scania Р230», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 №ARBF-0443 (повірка дійсна до 14.12.2022), результат огляду становив 0,99 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Янчишин В.Й. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП заперечив та просив закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що з боку працівників поліції відбулася провокація стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, шляхом не відсторонення останнього від керування та пропозицією перепаркувати транспортний засіб. Тобто працівники поліції будучи обізнаними про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, надали йому право керування транспортним засобом, тим самим підбуривши до вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, захисник не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки після вимоги поліцейського пройти огляд ОСОБА_1 вживав алкоголь і повідомив про це, що є складом ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема, за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст.251 КУпАП).

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наступними доказами, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №306261 від 01.04.2022; результатом тестування на алкоголь 01.04.2022, який показав результат 0,99 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на якому зафіксовано результати огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , результат проба позитивна 0,99 ‰, з результатом згоден; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6810 ARBF-0443, чинне до 14.12.2022; оглянутими матеріалами відеофіксації, зокрема, що ОСОБА_1 01.04.2022 о 21 год. 04 хв. керував транспортним засобом та на місці зупинки пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, на екрані якого висвітило показник 0,99‰; рапортом поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області Кулик Н.Ю. від 01.04.2022.

Таким чином, судом встановлено, що працівниками поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки, які можуть свідчити про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, тому останньому було запропоновано пройти відповідний огляд, після проходження якого результат склав 0,99‰.

Суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що з боку працівників поліції відбулася провокація вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у розумінні судової практики ЄСПЛ, тобто схиляння суб`єкта до певних протиправних дій з метою подальшого їх виявлення та порушення питання адміністративного переслідування.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

Наявним в матеріалах справи відеозаписом спростовуються доводи захисту щодо провокації правопорушення, оскільки ОСОБА_1 з власної ініціативи, без жодної вказівки працівників поліції, усвідомлюючи своє перебування в стані алкогольного сп`яніння, о 21 год. 04 хв. 01.04.2022 здійснив керування транспортний засобом.

Що стосується кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не за ч.4 ст.130 КУпАП, на що вказує захисник, суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №306261 від 01.04.2022, 01.04.2022 о 21 год. 04 хв. в м. Тернополі по вул. Текстильна, 28 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Scania Р230», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та інші наявні у справі докази, вважаю, що працівником поліції правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , а саме вірно зазначена частина 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за вживання водієм транспортного засобу алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як вбачається із протоколу, ОСОБА_1 ставиться у вину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а саме о 21 год. 04 хв. 01.04.2022, а не в інший час, зокрема, раніше у цей же день. Це керування (о 21 год. 04 хв.) відбулось не за вказівкою поліцейського, а з власної ініціативи водія. Після зупинки транспортного засобу даних про те, що ОСОБА_1 вживав алкоголь матеріали справи не містять. О 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в результаті якого встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу порушника, його майновий стан, вважаю що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн. в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяП. Я. Стельмащук