Справа № 732/1559/21
провадження № 3/732/7/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2022 року м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Карпинська Н.М., при секретарі Кирієнко Т.М., за участі особи, яка притягується до адміністративнох відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Слєпченка С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городня справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , водія ПРАТ „Куликівське молоко,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 03.10.2021 о 20-тій годині 40 хвилин на автомобільній дорозі Н-28 в с. Ясенівка керував транспортним засобом ГАЗ-53 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, конкретна поведінка в обстановці) та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Стверджує, що у наведений у протоколі час він перебував у службовій машині в напрямку с. Сеньківка і хотів розвернутися, на зустріч їхав інший автомобіль. Він виявив, що його автомобіль несправний і включив аварійне світло. Із іншого автомобіля вийшов громадянин, почав погрожувати. Тоді, зі слів ОСОБА_1 , він подзвонив на роботу і став чекати інший автомобіль та колегу. Майже одночасно приїхали поліція і колега з ПрАТ „Куликівське молоко. У той час коли чекав колегу, випив 50 грам самогону, щоб зігрітися, однак тоді вже не мав наміру керувати автомобілем. Зламаний автомобіль відбуксирували на ремонт. Коли чекав на допомогу колеги, то не знав, що інший водій викликав поліцію. Вважає, що перешкод в русі він нікому не вчиняв. Захисник, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 вважав, що провадження у справі підлягає закриттю за недоведеністю події і складу адміністративного правопорушення. Адвокат обгрунтовував порушення процедури складення матеріалів про адміністративне правопорушення. Його підзахисний автомобілем не керував. Презумція невинуватості має пріорітет у вирішенні справи.

Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши обстановку, зафіксовану відеозаписом на час виявлення порушення, суд дійшов висновку про доведеність винності особи у встановлений законом спосіб.

Одним із джерел доказів та офіційним документом протоколом серії ДПР 18 № 472697 зафіксовано виконання ОСОБА_1 функцій водія транспортним засобом ГАЗ-53 д.н.з. НОМЕР_2 .

Правила дорожнього руху України не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в п. 27 Пленуму Вереховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Крім того, за п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя». А в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Місце виявлення ОСОБА_1 на автомобільній дорозі Н-28 у салоні службового транспорту, а також його пояснення про приведення автомобіля у рух для розвороту, достатнє для підтвердження факту того, що 03.10.2021 у час вказаний у протоколі, ОСОБА_2 виконував технічну дію з водіння зазначеним транспортом. Тому вимога поліцейського пройти огляд на стан спяніння була цілком законною.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтворений відеозапис засвідчує, що ОСОБА_1 було чітко розяснено порядок проходження огляду на стан спяніння і наслідки відмови від проходження огляду на стан спяніння. Тому ОСОБА_1 свідомо відмовився від такого огляду.

Сам ОСОБА_1 пояснює, що вжив спиртне вже після того як зупинив автомобіль і викликав колегу для буксирування такого автомобіля. З цих причин він і не пройшов огляд.

Однак причини, які слугували для відмови пройти огляд на стан спяніння на вимогу поліцейського, не можуть вважатися такими, що виключають наслідки відповідальності за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують і помякшують відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 27, ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ст. 294, ст.308 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави /отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (Код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Н.М.Карпинська