Провадження № 33/824/655/2022 Категорія ч.1 ст.130,ч.1 ст.122-2 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце проживання АДРЕСА_1 , працює в студії дизайну,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 122-2, ст.36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. 00 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 21.11.2021 року приблизно о 00 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом Lexus, д/н НОМЕР_1 , по вул. Шевченка в с. Юрівка Фастівського району Київської області, не виконала вимогу працівника поліції про зупинку, подану за допомогою жезла, піднятого вгору, чим порушила вимоги п. 2.4. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 21.11.2021 приблизно о 00 годин 25 хвилин керувала транспортним засобом Lexus, д/н НОМЕР_1 , по вул. Шевченка в с. Юрівка, Фастівського району, Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння очей, та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисник просять постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначають, що суддя не надала належної оцінки на предмет допустимості даним протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП, у якому викладене формулювання суті правопорушення суперечить диспозиції статті, зазначена у ньому така ознака сп`яніння як «почервоніння очей» не віднесена до переліку ознак сп`яніння, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у графі бланку протоколу «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» відомості внесені не ОСОБА_1 .

Крім того, вказують на порушення працівниками поліції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише на місці зупинки, а після її відмови на огляд у заклад охорони здоров`я ОСОБА_1 не направлялася.

Також в апеляційній скарзі звертається увага на те, що суддею не надано оцінки відсутності доказів висування вимоги працівником поліції водію про зупинку транспортного засобу за допомогою жезла, піднятого вгору, та доказів переслідування працівниками поліції автомобіля ОСОБА_1 саме у зв`язку з порушенням вимог п.8.3 ПДР, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 не заперечується та обставина, що вона відмовилася на вимогу працівника поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів.

Доводи апеляційної скарги про те, що водію працівниками поліції не пропонувалось пройти огляд у закладі охорони здоров`я після відмови від проходження огляду за допомогою алкотестера на місці зупинки, спростовується відеозаписом події з нагрудної відеокамери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд як за допомогою спеціальних технічних засобів, так і у медичному закладі лікарем-наркологом.

Оформлення направлення водія на огляд на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я, за умови його відмови від проходження такого виду огляду, законодавством не передбачено.

Сукупності доказів по справі, якими підтверджується винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суддя надала належну правову оцінку та дійшла вірного висновку про доведеність належними та допустимими доказами наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість даних, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, суперечать його змісту, у якому викладені декілька ознак сп`яніння, встановлених поліцейським, які не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Протокол також містить зазначення суті адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка , хоча і записана у непередбаченій для цього графі протоколу, проте є чіткою та зрозумілою.

Зазначені доводи апеляційної скарги зводяться до незначних формальних порушень порядку складання протоколів про адміністративні правопорушення, які не є підставами для визнання даних, викладених у ньому, недопустимими доказами.

Проте, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП , є слушними.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.8.3 ПДР, у якому зазначено про те, що сигнали регулювальника мають перевагу перед сигналами світлофорів та вимогами дорожніх знаків і є обов`язковими для виконання.

Проте, жодним доказом по справі не підтверджено, що рух транспортних засобів на ділянці автодороги, по якій рухалася водій ОСОБА_1 , регулювався особою, визначеною у п. 1.10 ПДР.

Відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП встановлена за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

З пояснень ОСОБА_1 , зафіксованих відеозаписом бодікамери поліцейського, випливає, що вона не бачила як її автомобіль зупиняв поліцейський за допомогою жезлу.

Зазначені пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, матеріалами справи не спростовані.

Доказів того, що поліцейський висував вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою жезлу, піднятого вгору, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано.

Отже, висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративні правопорушення.

З огляду на наведене, постанова судді в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КупАП.

Також підлягає виключенню з постанови посилання на застосування ст.36 КУпАП, оскільки апеляційним розглядом не встановлено факту вчинення однією особою двох або більше адміністративних правопорушень.

За таких обставин постанова підлягає зміні.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника задовольнити частково.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Виключити з постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2021 року посилання на застосування ст.36 КУпАП.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. Р. Шроль