Справа № 203/5766/21
Провадження № 3/0203/339/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, Колесніченко О. В., розглянувши у м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, порушену Правобережним відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області за протоколом № 185 про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, народженої у м. Дніпрі, з повною вищою освітою, одруженої, працює директором КЗСЗ «ЦСПДС «Мамине щастя» ДМР, проживає у АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 притягається до відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП за те, що вона, виконуючи службові обов`язки директора КЗСЗ «ЦСПДС «Мамине щастя» ДМР, у Центральному районі м. Дніпра податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2021 року надала до Правобережної ДПІ всупереч пп.49.18.2 п.49.18 ст. 49, п.51.1 ст. 51, абз «б» п.176.2 ст. 176 Податковому кодексу України 13 листопада 2021 року, порушивши строк надання такого розрахунку не пізніше 09 листопада 2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник вчинення постановленого за вину проступку категорично заперечували тим, що звітність подана вчасно, проте через нібито помилку в оформленні повернута зі значним запізненням і через проведення АТ КБ «Приватбанк» регламентних робіт не могла бути вчасно подана, у зв`язку з чим склад адміністративного правопорушення відсутній.

Вислухавши доводи особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши зібрані докази після проведеної ретельної підготовки до розгляду цієї справи, належить дійти висновку про відсутність підстав для накладення стягнення внаслідок неправильного складення доданих до протоколу інших матеріалів справи, недоліки яких після вичерпання всіх засобів їх виправлення не видалося за можливе усунути, виходячи з наступних мотивів.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення згідно ст. 7 КУпАП здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП суддя за розгляду справи про адміністративне правопорушення в межах порушеного провадження розв`язує всі питання факту і права, дотримуючись засад судочинства та здійснення правосуддя для збереження неупередженості, оцінивши докази на їх достатність для вірогідних та безсумнівних висновків про вчинене на засадах забезпечення доведеності вини за ст. 129 Конституції України, виключивши висновки, що ґрунтуються на припущеннях чи будь-якому з доказів з наперед встановленою силою, кваліфікуючи діяння особи на предмет його протиправності з огляду на ту охоронну норму, за порушення якої розпочато провадження у справі, що розглядається. В свою чергу, єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім прямих виключень у ст. 258 КУпАП, визнається протокол про адміністративне правопорушення, в межах викладу яким обставин скоєного здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Посадові особи за загальним правилом ст. 14 КУпАП підлягають адміністративній відповідальності за проступки (ст. 9 цього Кодексу) , пов`язані з недодержанням правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків. За диспозицією ч. 1 ст. 163-4 КУпАП з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення складає неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, у цій справі адміністративне розслідування розпочате з приводу описаного в протоколі несвоєчасного надання податковим агентом КЗСЗ «ЦСПДС «Мамине щастя» ДМР податкового розрахунку утриманого з доходів податку та сум єдиного внеску за ІІІ квартал 2021 року до Правобережної ДПІ.

Податкові агенти та платники єдиного внеску зобов`язані відповідно до п. п. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.

Такий податковий розрахунок з розбивкою по місяцях звітного кварталу згідно ст. 51 Податкового кодексу України подається контролюючим органам у визначених цим Кодексом випадках в електронному вигляді протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу, останнім днем яких відповідно до п. 1 розділу II Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 4 від 13.01.2015 (з подальшими змінами), вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем, на який припадає закінчення строку подання розрахунку.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність за практикою тлумачення статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в рішенні Європейського Суду з прав людини від 25 липня 2000 року у справі "Маттоціа проти Італії" порушує право на захист, в силу чого обов`язок збирання доказів у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених статтею 255 цього Кодексу на складання протоколів про адміністративні правопорушення, доводячи "поза розумним сумнівом" наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Недоведена вина за усталеною практикою Європейського Суду з прав людини прирівнюється до доведеної невинуватості, з огляду на що докази оцінюються згідно ст. 252 КУпАП за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Натомість, у протоколі односторонньо описані неповні обставини реєстрації системою документообігу відомого податкового розрахунку 13 листопада 2021 року за № без спростування письмових пояснень ОСОБА_1 , упереджено не враховуючи надані нею документи про поданий підпорядкованим їй головним бухгалтером звіт ще 08 листопада 2021 року за допомогою електронного застосунку «Приват24 для бізнесу» з формуванням телекомунікаційною інформаційною системою Державної податкової служби України квитанції № 1, в якій за результатом первинної перевірки 08 листопада 2021 року статус звіту визначався, як «Документ збережено на центральному рівні».

Безспірно у справі встановлено лише той факт, що Правобережна ДПІ того ж дня, 08 листопада 2021 року, повернула комунальному закладу податкову звітність з мотивів необхідності виправлення помилок, але зібраними доказами за принципом in dubio pro tributario категорично не виключені розумні сумніви, як в обґрунтованості посилань контролюючого органу на наявність помилок через їх надуманість, так і в можливості виправити вказані помилки внаслідок тимчасової некоректної роботи програмного забезпечення АТ КБ «Приватбанк», за допомогою якого формувався поданий звіт.

Таким чином, досліджені докази безспірно не вказують на бездіяльність, в якій виражалося б посягання на встановлений порядок податкового адміністрування за обставин місця й часу, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, внаслідок чого не усунені існуючі достатньо обґрунтовані сумніви в істинності цих фактів, а зібрані у справі докази, джерела яких визнаються вичерпаними, недостатні для встановлення об`єктивної можливості посадової особи виконати покладений на неї обов`язок, виключаючи протиправну бездіяльність з об`єктивної сторони складу проступку за ст. 163-4 КУпАП і засудження ОСОБА_1 за його вчинення із спростуванням її заперечень, на підставі чого провадження у цій справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 14, 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-4 КУпАП закрити за відсутності складу проступку за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником впродовж десяти днів, починаючи з наступного за днем її винесення, до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.В. Колесніченко