ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3096/22 Головуючий в 1 інст. Добрєв М.В.
Провадження № 33/807/548/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , захисника адвоката Фельського С.Л., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фельського С.Л. на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 28.07.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 063874, відповідно до якого, 28.07.2022 року о 18:35 год. у Дніпровському районі м. Запоріжжя по вулиці Істоміна, біля буд.68 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «DAEWOO-F90 LANOS TF69» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці) Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився. Чим вчинив порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Фельський С.Л. вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції не дав жодної оцінки доводам щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відеозаписом підтверджується те, що працівник поліції не провів перевірку фізичного стану особи на стан сп`яніння.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для скасування постанови судді по вказаним у апеляційній скарзі доводам.

Висновки судді, викладені у постанові щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є вмотивованими і відповідають наявним доказам в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №063874 (а.с.1), яким вказано, що 28.07.2022 року о 18:35 год. у Дніпровському районі м. Запоріжжя по вулиці Істоміна, біля буд.68 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «DAEWOO-F90 LANOS TF69» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився. Чим вчинив порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений, про повторність попереджений; направленням водія на огляд (а.с.2), яким встановлено, що у ОСОБА_1 під час події виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску, який містить відеозаписи події.

Таким чином, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що є безпідставним посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом під час події.

Вказане спростовується відеозаписом події під найменуванням «ААБ№063874», яким встановлено, що ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції. Під час розмови, працівник поліції виявив ознаки наркотичного сп`яніння. Запропонував водієві ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від такого огляду. Водій не повідомляв працівнику поліції, що інша особа була водієм та здійснювала керування. Будь-яких інших осіб біля автомобіля виявлено не було. Працівник поліції на виконання вимог ст.268 КУпАП надав ОСОБА_1 на ознайомлення матеріали справи про адміністративне правопорушення, жодних заперечень з приводу керування транспортним засобом ОСОБА_1 не виловив.

У супереч доводів захисника, згідно вказаного відеозапису працівник поліції не запитує, а стверджує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що у сукупності із виявленими у нього як водія ознаками перебування в стані наркотичного сп`яніння стало причиною в подальшому висловити вимогу пройти відповідний медичний огляд. ОСОБА_1 згідно вказаного відеозапису цілком погоджується з тим, що він керував транспортним засобом, але огляд проходити категорично відмовився.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що версія захисника про те, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом є лише способом захисту від висунутого ОСОБА_1 обвинувачення, яка спростована наведеним доказом.

Сукупність вищенаведених обставин і доказів дає підстави лише для одного висновку, що саме ОСОБА_1 був водієм автомобіля, а тому суб`єктом за інкримінованим порушенням.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33 35, 38, ч.1 ст.130 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фельського С.Л., залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/3096/22