Провадження № 3/127/4296/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173, 185 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2022 року поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Яримчук М. О. складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого 01 червня 2022 року о 13.35 год. в м. Вінниці по вул. 600-річчя, 96, ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, чим порушив громадський порядок і спокій громадян (протокол сер. ГП 137472 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП).

Також 01 червня 2022 року поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Гладиборою В. І. складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого 01 червня 2022 року о 13.36 год. в м. Вінниці по вул. 600-річчя, 96, ОСОБА_1 не виконав закону вимогу працівника поліції припинити адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП (протокол сер. ГП 137473 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП).

Справи про вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень надійшли до суду одночасно та постановою суду від 11 липня 2022 року об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив провадження закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень. Вказував, що 01 червня 2022 року приблизно о 13.00 год він йшов по вул. 600-річчя в м. Вінниці після відвідування стоматологічної клініки, де йому видаляли зуби в підтвердження чого надає квитанцію про оплату послуг. В цей час до нього з автомобіля «Mazda» коричневого кольору вискочила людина в чорному одязі, викрикуючи: «Покажи, що в кармані», на що він запитав: «Що трапилось?». Однак невідома йому людина заламала йому руки за спину, поваливши на землю, одягла на руки кайданки. Після чого, піднявши його із землі, побачивши, що на його обличчі садини та подряпини, почав запевняти ОСОБА_1 , що він висловлювався нецензурною лайкою. ОСОБА_1 у зв`язку з викладеними обставинами виявив бажання викликати працівників поліції, однак не міг вчинити вказані дії самостійно. Поліцейський особисто зателефонував не відомо кому та приїхала поліцейська машина, розмова відбувалась лише між поліцейськими, розмову він не чув. Після чого щодо нього почали складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173, 185 КУпАП, а кайданки зняли лише коли надали на підпис ці протоколи. На прохання ОСОБА_1 залучити свідків, патрульний відмовив, обґрунтовуючи тим, що все зафіксовано на боді-камеру.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, де громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Тобто, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Разом з тим, подані матеріали не містять доказів, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці.

Як слідує з адміністративних матеріалів, в підтвердження обставин, зазначених в протоколі сер. ГП 137472 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, долучено протокол затримання АА № 029603 від 01 червня 2022 року та рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП Марії Яремчук від 01 червня 2022 року.

Зі змісту рапорту слідує, що 01 червня 2022 року під час пішохідного патрулювання було помічено громадянина, який побачивши працівників поліції різко змінив напрямок руху. Підійшовши до даного громадянина для перевірки документів, останній почав явно нервувати. При цьому, коли поліцейський спитав про наявність при собі заборонених речей даний громадян різко дістав із правої кишені штанів поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною зовні схожу на наркотичну та кинув її на землю. Даного громадянина було затримано та огороджено місце події. Вказаним громадянином виявився ОСОБА_1 , який під час спілкування з працівниками поліції виражався нецензурною лайкою. Також, в протоколі зазначено, що свідком даної події став ОСОБА_2 , який надав письмові пояснення на окремому аркуші.

Однак, суд звертає до увагу на те, що даний рапорт складений особою, якою було складений протокол про адміністративне правопорушення та він відноситься до внутрішніх документів БУПП у Вінницькій області, а тому у відсутності інших документів на підтвердження викладених в ньому обставин, рапорт не може бути неналежним доказом.

Крім того, в протоколі додатком зазначено доказ відеофіксації обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, але до матеріалів вказаний доказ надано не було. При цьому, що ОСОБА_1 не згоден з обставинами викладеними в протоколі, що слідує також з його змісту.

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Як слідує із долученого в матеріали справи рапорту поліцейського від 01 червня 2022 року свідком обставин події вчинення інкримінованого правопорушення є ОСОБА_2 , в якого були відібранні письмові пояснення на окремому аркуші. Натомість, всупереч вказаному у протоколі про адміністративного правопорушення сер. ГП №1374702 не зазначено відомостей про свідка адміністративного правопорушення, а до матеріалів не долучено його письмових пояснень.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Інших доказів, які підтверджували обставини зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано не було.

Слід зауважити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, суд звертає увагу на те, що 06 червня 2022 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 були повернуті до Управління патрульної поліції у Вінницькій області для доопрацювання та належного оформлення. В цій постанові були зазначенні вищевказані недоліки, однак вони в подальшому усунуті не були.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що суду не надано доказів на підтвердження обставин зазначених в протоколі. Таким чином, обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Зі змісту статті 185 КпАП слідує, що склад даного правопорушення має місце у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним своїх службових обов`язків.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року №8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

«Непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в ньому встановлена відповідальність лише за злісну непокору законній вимозі поліцейського (рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 року № 10-рп/2011).

Виходячи з вказаного, на наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв`язку з чим вона висувалась.

Отже для того щоб притягнути особу до відповідальності за ст. 185 КУпАП необхідно щоб були: законне розпорядження або вимога працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків та злісна непокора порушника цій вимозі.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не виконав закону вимогу працівника поліції припинити адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Як було установлено в судовому засіданні, провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, було закрито у зв`язку з недоведеністю, а тому вимога припинити дане правопорушення є безпідставною.

Крім того, непокора вимозі поліцейського, аби стати ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, має бути злісною, тобто, вимога має бути висунута, принаймні, більше одного разу і наполегливо, а це не простежується ані з самого протоколу, ані з доданих до нього матеріалів. Також, у зв`язку з ненаданням особами, які складали протоколи, відеозаписів з боді-камер, не можливо встановити чи дійсно поліцейський, який висував певні вимоги до особи, того дня перебував при виконанні ним службових обов`язків.

Будь-яких інших об`єктивних даних про наявність в діях ОСОБА_1 ознак злісної непокори законній вимозі працівника поліції суду надано не було.

Суд вважає за доцільне зауважити, що частиною другою статті 251 КпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Отже, здійснюючи аналіз наданих суду доказів у їх сукупності, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 173, 185, 247, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 173 та 185 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя