Справа № 567/1513/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, неодруженої, непрацюючої, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив :

ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітньої доньки при наступних обставинах в період часу з 18.10.2022 року по 09.11.2022 року ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання для своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки остання будучи ученицею 8-Б класу «Оженинського ліцею №2» не відвідувала навчальний заклад у період з 18.10.2022 року по 09.11.2022 року без поважних причин.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,про причини неявки суд не повідомила. Письмових пояснень з викладом своїх заперечень щодо суті правопорушення, вчинення якого ставиться їй у провину, а також клопотання про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило. Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. ОСОБА_1 мала достатньо часу для пошуку захисника для представництва своїх інтересів у суді, проте таким правом не скористався, як і не скористався правом викласти свої доводи або письмові заперечення та надати свої докази на спростування обставин правопорушення, вчинення якого їй ставиться у провину, заходів для особистої явки або явки обраного нею захисника з метою участі у судовому засіданні не вживала.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за наведених вище обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №132076 від 17.11.2022р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 16.12.2009 року.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона проживає в АДРЕСА_1 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , та зі слів доньки їй було відомо, що вона навчається в школі очно та дистанційно. Про те, що донька тривалий час не відвідувала шкільні заняття їй нічого не було відомо.

З повідомлення директора навчального закладу «Оженинський ліцей №2» від 09.11.2022 року, адресованого начальнику ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, встановлено, що учениця 8-Б класу ОСОБА_2 не відвідує навчальний заклад більш як 10 днів. Від класного керівника ОСОБА_4 надійшла заява з проханням посприяти у вирішенні проблеми. Учениця ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_1 на зв`язок з класним керівником не виходять. У viber повідомленнях ОСОБА_1 запевняла, що дитина навчається дистанційно, проте на онлайн уроки дитини не виходить. Під час відвідування учениці за місцем проживання заступником директора з виховної роботи ОСОБА_5 07.11.2022 року учениці ОСОБА_3 вдома не було, мати не пояснила де знаходиться на даний час дитина. В контексті розмови стало зрозуміло, що дитина вдома не ночує. Директор ліцею просив вплинути на сім`ю, оскільки дитина є неповнолітньою, а її мати веде аморальний спосіб життя.

З шкільного журналу відвідувань учнів 8-Б класу навчального закладу «Оженинський ліцей №2» вбачається, що ОСОБА_2 не відвідувала навчальний заклад протягом тривалого часу, а саме : 29.09.2022р., 03.10.2022р., 05.10.2022р., 07.10.2022р., 12.10.2022р., 14.10.2022р., 18.10 - 09.11.2022 р.

В матеріалах справи відсутні відомості та ОСОБА_1 не повідомила суд про наявність поважних причин у зв`язку з якими її неповнолітня донька ОСОБА_2 була відсутня на шкільних заняттях.

Відповідно до довідки Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 21.11.2022р. ОСОБА_1 протягом року неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.173, 183 (двічі), ч.1 ст.175-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП проявляється в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо навчання, виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки з навчання, виховання виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов проживання, належного виховання та/або навчання неповнолітньої дитини.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведена матеріалами справи і дії останньої слід кваліфікувати за ч.1 ст.184 КУпАП, як ухилення її, як матері, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітньої доньки.

При обранні виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушниці, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховується відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, його наслідки, а також ступінь винуватості у їх вчиненні.

Враховуючи фактичні дані та обставини, встановлені при розгляді справи, дані про ОСОБА_1 , яка раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, оцінивши докази, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.184 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для її виховання та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 24, 40-1, ч.1 ст.184, 221, 276, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 такою, що вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 1700(одна тисяча сімсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.