Справа № 314/562/22
Провадження № 3/314/371/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2022 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 07.12.2020, інші відомості суду не відомі,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 679153 від 27.01.2022, гр. ОСОБА_1 , 27.01.2022, об 11-00 годині, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у погрозах життю та здоров`ю, висловлюванні нецензурною лайкою, внаслідок чого ОСОБА_2 боїться за своє життя та здоров`я.

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надав.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був обізнаний про складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, було повідомлено про розгляд справи у Вільнянському районному суді Запорізької області, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зп. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення до моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

При цьому, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне право рушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Судом прийнято до уваги, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття провадження в справі свідчить про порушення права людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визнання вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Отже, виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності, що дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності встановлювати в резолютивній частині постанови вину.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства»). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що подія правопорушення мала місце з 27.01.2022, а тому на момент розгляду справи (02.05.2022) сплинув передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим провадження у праві підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вкладеного, керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 173-2, ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,суд, -

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя В.О. Кіяшко

02.05.2022