Справа № 456/3256/22
Провадження № 3/456/1889/2022
ПОСТАНОВА
іменем України

24 жовтня 2022 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , сержанта військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Сержант ОСОБА_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків близько 19:00 12.09.2022 під час шикування особового складу військової частини НОМЕР_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим не міг виконувати свої службові обов`язки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Крім цього, сержант ОСОБА_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків близько 18:45 13.09.2022 під час шикування особового складу військової частини НОМЕР_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим не міг виконувати свої службові обов`язки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав.
Зважаючи на викладене, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.
До вказаних висновків суд дійшов, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, про що свідчать його підписи в протоколах та пояснення по суті порушень. Окрім того, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.
Вивчивши протоколи про адміністративні правопорушення та дослідивши долучені до них матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративним правопорушенням є недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Сержант ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка входить до складу військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Відповідно до абзацу 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з абзацом 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Верховною Радою України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію».
Враховуючи зазначене, на даний час в Україні діє особливий період.
Згідно зі ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України сержант ОСОБА_1 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.
Частиною 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
12.09.2022 близько 19:00 ОСОБА_1 під час шикування особового складу військової частини НОМЕР_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим не міг виконувати свої службові обов`язки.
13.09.2022 близько 18:45 ОСОБА_1 під час шикування особового складу військової частини НОМЕР_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим не міг виконувати свої службові обов`язки.
Вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях доведена протоколами № 71 та № 72 про вчинення адміністративного правопорушення від 19.09.2022, рапортом ТВО командира військової частини НОМЕР_2 від 12.09.2022, рапортом ТВО командира військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2022, поясненнями начальника фізичної підготовки і спорту ОСОБА_2 від 14.09.2022 та поясненнями ТВО командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 від 12.09.2022.
Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає доведеним факт недбалого ставлення сержанта військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує особу правопорушника, характер вчинених ним правопорушень, ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у вигляді штрафу. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
Керуючись ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула