Справа № 307/1426/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/474/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.06.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №089779 від 22.04.2021 та постанови судді від 22.06.2021 вбачається, що 22.04.2021 о 22 год. 20 хв. в с.Нижня Апша по вул.Леніна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» B5, державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 22.06.2021 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Заперечує факт вчинення правопорушення та зазначає, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У день події був зупинений працівниками поліції, оскільки на причепі його автомобіля не горіли габаритні вогні, чого він не заперечує, однак після зупинки йому була висунута безпідставна вимогами пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який він відмовився пройти, оскільки був тверезий. Після його зупинки, він зателефонував ОСОБА_3 , який прибувши на місце події пояснив працівниками поліції, що він цілий день був в нього на роботі та не вживав спиртних напоїв. Зазначає, що він заявляв суду клопотання про виклик та допит ОСОБА_3 , однак це клопотання суд безпідставно відхилив. Також зазначає, що працівники поліції порушили вимоги ст.268 КУпАП, оскільки не надали йому можливість скористатись правовою допомогою, що є підставою для закриття провадження у справі. Вважає, що його огляд на стан сп`яніння проведено з порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП.

-2-

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився, судову кореспонденцію отримував, до суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-3-

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом вбачається, що 22.04.2021 о 22 год. 20 хв. в с.Нижня Апша по вул.Леніна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» B5, державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження в установленому порядку освідчення на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення про серії ДПР18 № 089779 від 22.04.2021 (а.с.1), рапортом Цонинець І.В. від 22.04.2021 (а.с. 2), розпискою ОСОБА_3 з якої вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом 22.04.2021 (а.с. 3), постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №101445 (а.с. 4), відеозаписом на DVD диску з місці події (а.с. 6), та його особистими поясненнями під час розгляду справи.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення про серії ДПР18 №089779 від 22.04.2021 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що засвідчено його особистим підписом у протоколі без будь-яких зауважень. Відтак доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не надали йому можливості скористатись правою допомогою відхиляються, як не обґрунтовані. Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, він телефонував своєму знайомому ОСОБА_3 , а отже апеляційний суд не вважає, що ОСОБА_1 , якимось чином був обмежений у своїх правах, у тому числі у можливості скористатись правовою допомогою.

Апеляційний суд оглянув відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, з якого чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема: останній відмовився пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу та у медичному закладі.

-4-

Разом з тим, за клопотанням ОСОБА_1 , апеляційний суд допитав свідка ОСОБА_3 , який повідомив суду , що у день події ОСОБА_1 цілий день працював у нього на роботі та не вживав алкогольні напої .

Однак, апеляційний суд не приймає до уваги дані пояснення, оскільки такі жодним чином не спростовують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та не використав надане йому право на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор СРПП Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Цонинець І. був упередженим при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді, а тому доводи апеляційної скарги відхиляються.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника Борки В.Ю. задоволенню не підлягає.

-5-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що апелянтом не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.06.2021 щодо нього,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя