Справа № 355/2102/21
Провадження № 3/355/383/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року

Суддя Баришівського районного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №055890 вказано, що 16.12.2021 о 13:25 годині ОСОБА_1 на 76 км автодороги М-03 сполученням Київ-Харків керував транспортним засобом «BMW 5201» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Зазначені дії особою, що склала протокол, визначено як порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та зазначив, що 16.12.2021 року він вирушив на своєму автомобілі «BMW» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з м. Києва до м. Кам`янське Дніпропетровської області додому з роботи. Після 12 годинної зміни був трохи втомленим. З ним їхало ще два пасажира. Близько 13:20 год. на КП а/д Київ-Харків поблизу м. Березань його зупинили працівники поліції. Причину зупинки пояснили, що в його авто не працювала протитуманна фара, але потім погодилися з ним, що це не є порушенням ПДР. Після чого попросили надати документи для перевірки. Під час спілкування, поліцейські виразили йому підозру у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння, так як побачили у нього нібито звужені зіниці очей, тремтіння рук та бліде обличчя. ОСОБА_1 стверджує, що вони не світили фонарем в очі, а лише поводили паличкою перед очима та запропонували пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я в м. Березань. ОСОБА_1 пояснив їм, що він поспішає додому, оскільки йому далеко їхати та туди куди він їде дуже погана (ямкувата) дорога, тому хоче доїхати в світлу пору доби. Пропозиція пройти медогляд була зроблена в такій формі, що краще для водія було відмовитися, оскільки пообіцяли не затримувати та відпустити їхати далі, повідомили що в нього є десять днів на проходження медичного огляду. Після чого поліцейський зупинив двох свідків, ОСОБА_1 підписав протокол з відмовою про проходження ним медичного огляду, його брат сів за кермо і вони поїхали далі. Вважає, що дії працівників поліції були протиправними, жодних ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі у нього не було. Скориставшись тим, що він не мав вибору, оскільки мав засвітло доїхати додому, а також був не обізнаний як діяти в подібній ситуації, щоб захистити свої права, спровокували його на відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. По приїзду в м. Кам`янське, він за власною ініціативою наступного дня пройшов медичний огляд в лікарні м. Кам`янське, результат якого «тверезий, ознак вживання наркотичних чи психотропних речовин не виявлено». Вважає себе невинним, оскільки взагалі не вживає ані алкоголю, ані тим паче наркотиків, в той день ліків не вживав, просить закрити провадження у справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Так, відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). В даному випадку додані відео файли мають фрагметальний характер, а також пошкоджені.

З відео, знятих веб-камерою поліцейського, доданих до справи матеріалів, вбачається, що протягом усього часу події, зафіксованої на відео, ОСОБА_1 поводиться спокійно, ніяких ознак сп`яніння у нього немає обличчя має нормальне забарвлення, тверезе мислення, природні жести. Поліцейський ОСОБА_2 не виявив ніяких ознак наркотичного сп`яніння, а просто їх озвучив.

Як вбачається з відео нагрудної веб-камери, поліцейський Ільїн О.І., без жодних об`єктивних підстав, без дотримання визначеного законодавством порядку, без проведення огляду водія, у порядку, передбаченому Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735 (з наступними змінами), почав пропонувати водію їхати до лікувального закладу для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачені вичерпні підстави для зупинення транспортного засобу. Причину зупинки ОСОБА_1 повідомили нібито за непрацюючу протитуманну фару, що насправді не є порушенням правил дорожнього руху, тобто слід вважати його зупинку працівниками поліції як безпідставну.

В матеріалах справи в рапорті поліцейського, відсутні відомості про причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , постанова про скоєння ним адміністративного правопорушення не складалася, тому і копія постанови у справі відсутня.

До матеріалів справи додано відео, однак інформація про технічний пристрій на який проводилась відеофіксація в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №055890 відсутня. Зокрема в протоколі не вказана марка технічного пристрою, за допомогою якого здійснювався запис правопорушення, відсутні відомості про його сертифікацію, де саме він був розміщений, тощо.

Так, в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року №К/9901/1403/17 (справа №524/5536/17) йдеться, зокрема, про таке: «суди попередніх інстанцій вірно зазначили про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис».

Зміст самого відеозапису суперечить Інструкції «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер/відеореєстраторів працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», відповідно до якої запис на нагрудну камеру поліцейського здійснюється з моменту зупинки безперервно до закінчення спілкування.

Фактично приєднані до справи відео файли містять лише фрагментальні епізодичні записи.

Вищенаведене вказує на неналежність в якості доказу приєднаного до справи відеозапису вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення».

Якщо протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є неналежним.

Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 15 листопада 2018 у справі № 524/5536/17.

Отже, враховуючи вказані недоліки, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 cт. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням, спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 cт. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом, лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після, оформлення направлення, водій, транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт. 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ЇХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Слід зазначити, що пропозицію пройти огляд в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 отримав в усній формі, без роз`яснення йому прав та наслідків відмови від проходження медичного огляду, навпаки спонукавши водія до відмови, пояснивши, що в нього є 10 днів на проходження медичного огляду в іншому закладі охорони здоров`я, з чого водій зробив висновок, що йому буде зручніше та швидше підписати протокол та поїхати далі, ніж витрачати час на проходження медичного огляду на місяці. Направлення на огляд водія на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 вручено не було.

Таким чином, якщо водієві не запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №505/1 від 21.12.2021 року, з якого вбачається, що о 09.50 год. 17.12.2021 року ОСОБА_1 за особистою заявою пройшов огляд, в результаті якого було його було оглянуто лікарем ОСОБА_3 та зроблено висновок, що у гр. ОСОБА_1 «тверезий, ознак вживання наркотичних чи психотропних речовинне виявлено». Вказані результати завірені підписом та печаткою лікаря, який проводив огляд, а також печаткою поліклінічного відділення КНП КМР «МЛ №1». З цього можна зробити висновок, що виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які виявив та зазначив в протоколі інспектор поліції Ільїн О.І. є надуманими.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України - дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ у справі «Allenet de Ribemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 вважаю не доведеною його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Згідно положень частин 1 та 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.247, ст.ст.221,283,285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя В.Червонописький