Справа № 344/8695/22
Провадження № 3/344/4275/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомо за п.6 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції №2(смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 маючи допуск до державної таємниці за формою два та доступ до інформації з найвищим грифом секретності «Цілком таємно», не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, порушив вимоги режиму секретності, внаслідок чого виникла реальна загроза витоку секретної інформації.

Вказане адміністративне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 15.07.2022 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 розробляв та зберігав на жорсткому магнітному носію інформації персональної електроннообчислювальної машини № «VT computers», S/N 16147, яка розташована у режимному приміщенні №35 відділення поліції №2, секретні документи: «Постанова про закриття оперативно-розшукової справи № 1210145», «Повідомлення про закриття оперативно-розшукової справи № 1210145», « Оперативна установка щодо об`єктів ОРС», в яких розкриваються відомості, що дають змогу ідентифікувати конкретні об`єкти, стосовно яких здійснюються оперативно-розшукові заходи, розголошення яких створює загрозу національним інтересам і безпеці, щодо об`єктів оперативно-розшукового заходу, що здійснюється для пошуку і фіксації фактичних даних про вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів. Вказані відомості становлять державну таємницю у сфері державної безпеки і охорони правопорядку та мають гриф секретності «Таємно»

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 8, 15, 18,28 ЗУ «Про державну таємницю», п.п.116,117,441,442,443 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939, створив передумови до розголошення державної таємниці або втрати документів, що містять державну таємницю.

ОСОБА_1 на розгляд справи у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, а також вказав, що вину у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнає, щиро кається та просить суворо не карати.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, за якою складено протокол.

З диспозиції п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП слідує, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до нормативно правових актів, що регулюють забезпечення охорони державної таємниці.

Відповідно до ст.28 Закону України«Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск додержавної таємниці, зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності, до держувати інших вимог законодавства про державну таємницю.

Громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний зберігати секретні документи тільки в робочій папці, спецпортфелі, спецвалізі, металевій шафі чи сейфі; закривати у сейфі чи металевій шафі носії секретної інформації, у тому числі такі, що містяться у робочій папці; у разі залишення службового приміщення; виконувати вимоги режиму секретності, що передбачено п. 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року за № 939.

Посадові особи і громадяни винні у невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці несуть дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом.(ст. 39 Закону України «Про державну таємницю»).

Суд звертає увагу, що порядок заходів щодо забезпечення охорони держаної таємниці та забезпечення контролю за її охороною регулюється спеціальними нормативно правовими актами, які вказують на особливий порядок роботи не лише з інформацією, що становить державну таємницю, а й сховищами такої інформації. Недотримання порядку поводження із сховищами (носіями) інформації, утворює склад правопорушення.

Крім особистого визнання вини, його вина повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме: даними що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення № 561 від 18.07.2022 року, зобов`язанням громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці від 14.02.2019 року, функціональними обов`язками оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2(смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Савчина Назара Васильовича від 04.01.2022 року, актом огляду персональної електронно-обчислювальної машини від 08.07.2022 року, заявою самого ОСОБА_2 , а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, що пом`якшуть чи обтяжують правопорушення не встановлено.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_2 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, суд покладає на ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 496,20 грн., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 40-1, п. 6 ч.1 ст.212-2, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень, 20 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук