Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 756/7017/22
Номер апеляційного провадження 33/824/3680/2022
Головуючий у суді першої інстанції Н. О. Яценко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
09 грудня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Малюги Вадима Миколайовича на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

громадянина України,

місце роботи не повідомив,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом встановлено, що 08.06.2022 о 10 год 07 хв в м. Києві по вул. Автозаводська, буд. 63, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці очей звужені та не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Малюга В. М. подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Апелянт уважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено без законних на те підстав, що є порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Суд дійшов помилково висновку, що ОСОБА_1 нібито відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, оскільки від проходження такого огляду він не відмовлявся, проте проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я поліцейські йому не пропонували. Захисник зауважив, що сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності його ознак не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у КНП «КП «Соцітерапія» та отримав результати біологічного дослідження на вміст заборонених у обігу речовин, проте суддя відмовив у долученні до матеріалів справи такого висновку як доказу. Працівники поліції у порушення вимог Інструкції № 1026 здійснили оформлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення без забезпечення належних доказів стосовно доведення вини ОСОБА_1 , а саме відеозйомки з портативної камери, що триває менше 5 хвилин.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Малюга В. М. підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її з викладених підстав.

З метою забезпечення присутності сторони обвинувачення під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме перегляду справи судом апеляційної інстанції, Прокурор повідомлявся належним чином про перегляд апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення, проте Прокурор у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явися, причини неявки не повідомив. Будь - яких заяв, клопотань від Прокурора не надходило на адресу суду.

Ураховуючи строки розгляду апеляційної скарги на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення та положення ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності Прокурора.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Малюги В. М., апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вказані положення Кодексу повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, переглядаючи справу в межах доводів поданої адвокатом Малюгою В. М. апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №155862 від 08.06.2022, складеним стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що останній керував транспортним засобом «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці очей звужені та не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився; даними відеозапису доданого до матеріалів справи, що повністю підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Усім зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та правильно визнав винним ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 ПДР України та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що на ньому зафіксовано як водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку та відмовляється проїхати до медичного закладу з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Даними відеозапису також підтверджується, що поліцейським було роз`яснено складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду у медичному закладі, проти чого останній не заперечував. Під час відеозйомки ОСОБА_1 будь - яких зауважень щодо незаконності його зупинки поліцейськими не висловлював, а лише відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря - нарколога та не заперечував проти складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний протокол не містить заперечень ОСОБА_1 щодо його складення, не містить його зауважень щодо змісту складеного протоколу. Також особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечувала факт керування транспортним засобом і вказаного в протоколі не відображав. А лише зазначив, що транспортний засіб він залишає на місці зупинки та зобов`язується сьогодні не керувати ним, що свідчить про відсторонення водія від керування транспортним засобом. Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині суд вважає необґрунтованими.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. З відеозапису чітко вбачається, що на ньому зафіксовано транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , сам ОСОБА_1 та його відмова від пропозиції поліцейського проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, причиною відмови слугувало те, що водій поспішав та не мав часу їхати до лікаря - нарколога, а також відеозапис відображає усі необхідні обставини події, що мала місце 08.06.2022 в м. Києві по вул. Автозаводська, буд. 63, незважаючи на тривалість такого відеозапису.

Отже, всупереч доводам апелянта, із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом та його зупинки поліцейським. Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані процесуальні дії, що підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у запропонований поліцейським спосіб.

Факт відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, оскільки він був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено абз. 3 ч. 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений не за перебування у стані наркотичного сп`яніння, а саме за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є окремою складовою диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги у тому, що ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не мав, тому у поліцейських були відсутні підстави вимагати від нього проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки він був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції, оскільки ті вважали, що ОСОБА_1 має признаки наркотичного сп`яніння.

Таким чином, перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою невиконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.12 розділу Iнструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» чітко передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Вказані дії були вчинені працівниками поліції.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є грубим і досить поширеним правопорушенням. Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» при проведенні огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Таким чином, перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою невиконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Отже, апеляційний суд вважає, що будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення судді суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Безпідставними є посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги висновок щодо результатів проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» 19 червня 2022 року за самозверненням ОСОБА_1 . Так у висновку зазначено, що такий огляд було пройдено ОСОБА_1 15.06.2022 о 10 год 53 хв, тобто через шість днів після складення відносно нього працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху). Крім того, навіть якщо б ОСОБА_1 таке обстеження пройшов самостійно 08.06.2022 року і результат був би негативним, то таке б дослідження не спростовувало б вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки апелянтом не наведено.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Такі доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, та інших даних.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, висновків судді вони не спростовують.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Малюги Вадима Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач