Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст. 483 МК України Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю захисника Алексеєва С.М в інтересах ОСОБА_1 , представника митниці ДФС Кондратюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Алексеєва С.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2022 року за ч.1 ст.483 МК України щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, що становить 261 809 (двісті шістдесят одна тисяча вісімсот дев`ять) грн 42 коп., з конфіскацією предметів порушення митних правил, а саме: транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», 316 CDI, вантажівка (LKW) Diesel, робочий об`єм двигуна (Hubraum): 2143, дата першої реєстрації (EZ.): 03.01.2012, номер кузова НОМЕР_1 , код товару 87042199, вартістю 9 450 євро (або еквівалент 261809,42 гривні за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України).

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду, 26.03.2021 року Київською митницею Держмитслужби отримано лист Державної митної служби України від 26.03.2021 №20/20-02-01/7.8/775, яким надіслано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги стосовно перевірки автентичності документів, що надавалися при ввезенні на митну територію України та митному оформленні транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 .

Вказаним листом направлено копії документів, на підставі яких вказаний транспортний засіб експортувався з території Федеративної Республіки Німеччина в Україну. У відповідності до інформації, наявної в АСМО «Інспектор», встановлено, що 05 березня 2020 року громадянин України ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 ) через пункт пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста «Смільниця» Галицької митниці Держмитслужби, ввіз на митну територію України товар, а саме: «транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ».

У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України громадянин ОСОБА_1 подав митним органам України сертифікат про реєстрацію №09419852/10263643, інвойс (invoice) №221 від 03.03.2020, виданий компанією «MICYBER & PARTNERS PC», 14-16,CHURCHILL WAY, CARDIFF, WALES, CF10 2DX, UNITED KINGDOM, згідно якого транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , був реалізований для ТОВ «АВТО СКАУТ», () м. Рівне, вул. Симона Петлюри, буд. 14, кв. (офіс) 223. Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до інвойсу (invoice) №221 від 03.03.2020, становить 5500 євро.

13.03.2020, посадовою особою м/п «Житомир» Київської митниці Держмитслужби за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA100530/2020/015491, проведено митне оформлення товару: «Автобус пасажирський: марка - MERCEDES-BENZ; модель - SPRINTER; колір сірий; номер кузова - НОМЕР_1 ; кількість місць включаючи місце водія 23; колісна формула - 4*2; тип двигуна -дизель; двигун - н/в; робочий об`єм циліндрів двигуна-2143 см3; призначення - для перевезення пасажирів по дорогам загального користування, що був в використанні; календарний рік виготовлення - 2012; модельний рік виготовлення 2012; країна виробництва-EU», який відповідно до інвойсу (invoice) № 221 від 03.03.2020 слідував на адресу ТОВ «АВТО СКАУТ», (), за ціною 5500 євро.

Водночас, за результатом опрацювання інформації та копій документів, наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина, встановлено, що транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , придбано у експортера «Alexander Jungkind Fahrzeughandel» Im Bletzenfeld 19 78727 Oberndorf am Neckar DE», громадянином України «Makoviichuk Viktor» ( АДРЕСА_2 ) за ціною 9 450 євро, згідно митної декларації MRN20DE10E3 (договір купівлі-продажу/рахунок-фактура №42/2020).

01.03.2020 митницею в Дайслінгені (номер офісу митниці DE004106) Федеративної Республіки Німеччина було почато митну процедуру - експорт, яка оформлена митною декларацією MRN20DE10E3. Відповідно до експортної декларації для вивезення транспортного засобу вказано код митного офісу на кордоні «Кросценко» «KROCIENKO OC», (код PL404030), Республіка Польща. Отримувачем товару у вказаній митній декларації заявлений ОСОБА_2 «Makoviichuk Viktor». У відповідності із митною декларацією MRN20DE10E3, вартість товару: транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», 316 CDI, вантажівка (LKW) Diesel, робочий об`єм двигуна (Hubraum): 2143, дата першої реєстрації (EZ.): 03.01.2012, номер кузова НОМЕР_1 , код товару 87042199 становить 9 450 євро (що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 05.03.2020 транспортного засобу через митний кордон України, у національній валюті становить 261809,42 гривень).

Згідно відповіді митних органів Республіки Польща від 19.08.2020 №0201-IGM.541.505.2020.4.RLM (лист Державної митної служби України від 16.09.2020 №20/20-02-01/7.8/1914, вх. митниці від 16/09.2020 №33422/4) «транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 », 05.03.2020 перетнув кордон в напрямку виїзду в пункті пропуску «Кростенко», і для митного оформлення було надано декларацію MRN20DE10E3. Громадянин України ОСОБА_1 під час вивезення з території Європейського Союзу товару «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 », задекларував суму (договір купівлі-продажу/рахунок-фактура № 42/2020), згідно декларації MRN20DE10E3 9 450 євро, яку в подальшому приховав від митного контролю при ввезені транспортного засобу на митну територію України.

Відповідно до п. 6 Постанови від 03.06.2005 № 8 Пленуму Верховного Суду України (зі змінами), «судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів».

Згідно з абзацом 2 пункту 5 Постанови, «підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації…». При цьому, згідно з абз. 4 цього пункту Постанови: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товару, а саме: транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», 316 CDI, вантажівка (LKW) Diesel, робочий об`єм двигуна (Hubraum): 2143, дата першої реєстрації (EZ.): 03.01.2012, номер кузова НОМЕР_1 , код товару 87042199, вартістю 9 450 євро (або еквівалент 261809,42 гривні за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (одержувача) товару, щодо призначення транспортного засобу (коду товару), а так само вартості товару, відомостей необхідних для визначення його вартості, класифікації та нарахування митних платежів.

Крім цього, у відповідності до відповіді митних органів Королівства Данії від 31.08.2021, компанія Jyske Finans A/S нічого не знає про автомобіль «MERCEDES-BENZ», модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 і заперечує ним своє володіння, номерні знаки, реєстраційний сертифікат є недійсними.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Протоколу № II про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (від 21.03.2014) сторони можуть використовувати в своїх протоколах представлення доказів, звітах і свідченнях, а також у судових розглядах і представленні обвинувачення в судах інформацію, які вони отримали, і документи, з якими вони були ознайомлені відповідно до положень цього Протоколу, як докази.

Згідно ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, зі змінами, внесеними відповідно до Закону України від 08.11.2018 №2612-VIII «Про внесення змін до Митного України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення).

Отже, в діях громадянина України ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

На вказане рішення захисник Алексєєв С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин, а постанову скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Вказує, що 16.03.2021 року сплинув шестимісячний строк для притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, згідно ст.467 МК України). Проте, протокол про порушення митних правил № 0671/10000/21, який був направлений на розгляд суду, датований 21.05.2021р., та надійшов до Богунського районного суду міста Житомира 22.09.21р. вх. №.32573.В той же час, якщо керуватися змістом вказаного протоколу та постанови суду, 26.03.2021 Київською митницею Держмитслужби також отримано лист Державної митної служби України від 26.03.2021 №20/20-02-01/7.8/775, яким надіслано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги стосовно перевірки автентичності документів, то шестимісячний строк, у відповідності до ст.467 МК України, закінчується 26.09.21р., а з часу надходження матеріалів до Богунського районного суду м.Житомира, до його закінчення залишилось 4(чотири) дні( 26.09.21 - 22.09.21р.) Згідно постанови суду у цій справі від 05.10.2021 року м. Житомирі протокол було повернуто на доопрацювання Житомирській митниці 05.10.2021року. 23.10.21р. Житомирською митницею направлено до Богунського районного суду м.Житомира(вхідн.№. 36494 від 23.10.21) доопрацьовані матеріали справи. Отже, якщо припустити, що гр. ОСОБА_1 міг вчинити адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.483 МК України, то термін притягнення його до відповідальності сплинув і справа мала бути закрита на підставі п.7 ст.247 КУпАП України.Враховуючи вимоги ст.525 МК України, ст.38 КУпАП вважає, що відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочате, а розпочате підлягало закриттю.

Закриття провадження з нереабілітуючих підстав за обставини закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливе лише тоді, коли доведена вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Проте, як вже було вказано вище, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а висновки місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу адмінправопорушення за кваліфікуючими ознаками ч.1 ст. 483 МК України із мотивів викладених в мотивувальній частині постанови, не можуть бути визнані обгрунтованими.

Представник митниці Кондратюк А. подав заперечення на апеляційну скаргу захисника Алексєєва С.М. та пояснення, в яких зазначив, що правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 в даній справі є саме ч.1 ст.483 МК України. Вказав, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними, оскільки не грунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Оскільки ОСОБА_1 був відстунім під час розгляду справи в суді щодо нього, а копія постанови йому не була надіслана судом в триденний строк, а була направлена лише 08.07.2022 року, то строк на апеляційне оскарження постанови суду його захисником Алексєєвим С.М.,з яким було укладено угоду після спливу строку на оскарження постанови, пропущений з поважних причин та підлягає поновленню відповідно до положень ст.ст. 289, 294 КУпАП.

Захисник Алексєєв С.М. в суді апеляційної інстанції підтримав доводи своєї апеляційної скарги просив її задовольнити, з підстав зазначених в ній.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, був належним чином повідомлений про апеляційний розгляд.

Представник митниці Кондратюк А. заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах ОСОБА_1 , надавши як усні, так і письмові пояснення та заперечення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення та доводи учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності , чи є обставини, що пом пом`якшують і обтяжують відповідальність , чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався танеповно встановивши обставини, які мають значення для вирішення справи та невірно оцінивши докази по справі, прийшов до хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Так частиною першою статті 483 МК України передбачено відповідальність особи за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

При цьому переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом порушення є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон.

Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Частиною 2 ст. 460 МК України визначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

З аналізу положень ст. 257, 265, 460 МК України відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України може нести декларант (власник товару), або уповноважена на декларування товарів ним особа (митний брокер, чи інша уповноважена особа)

Так, дії ОСОБА_1 . Житомирською митницею ДФС були кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України, яка встановлює відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості

Отже, притягнення особи до відповідальності за ст.483 МК України можливе тільки тоді, коли безпосереднім предметом цього правопорушення є товари, які особа перемістила через митний кордон України з метою приховування від митного контролю.

Як вбачається з наданих Житомирською митницею документів, автомобіль «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 », був переміщений через митний кордон України ОСОБА_1 , з поданням органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості про відправника (продавця) та отримувача (покупця) і ціни, як товар при ввезенні його на митну територію України, а в послідуючому ці документи слугували підставою для митного оформлення вказаного товару, що свідчить про те, що він не приховувався від митного контролю як товар, а вказані дії ОСОБА_1 не були направлені безпосередньо на приховування автомобіля від митного контролю, а можливо мали на меті зменшення розміру митних платежів.

При цьому саме статтею 485 цього Кодексу передбачено відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Таке порушення митних правил полягає в заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

За змістом диспозицій статей 483 та 485 Митного Кодексу України вирішальним у кваліфікації дій, що виразилися у наданні митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, про відправника та одержувача товару, є доведеність умислу особи, що притягається до відповідальності за порушення митних правил, на приховування товару від митного контролю (при кваліфікації за ст.483 МК України) або ухилення від сплати митних платежів (при кваліфікації за ст.485 МК України), що як митним органом, так і судом першої інстанції встановлено не було.

Однак ОСОБА_1 під час митного оформлення, жодних дій на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не вчиняв.

Крім цього, відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення шляхом надання до органів доходів і зборів, як підстави для переміщення товару (автомобіля) документів, що містили неправдиві відомості щодо продавця (відправника) і покупця (одержувача) товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Між тим, з матеріалів справи апеляційним судом не встановлено даних про те, що ОСОБА_1 вчиняв будь-яку із дій, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, чи сприяв їх вчиненню. Матеріали справи, не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 виступав декларантом транспортного засобу.

Натомість як вбачється з матеріалів справи ОСОБА_1 переміщував транспортний засіб на підставі доручення, тобто виступав в якості перевізника, про що зазначено і в декларації типу ІМ 40 ЕЕ №UA 100530/2020/12957.

В свою чергу, долученими після проведення додаткової перевірки документами стверджується, що відповідальним за ввезення автомобіля «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER» та сплату митних платежів є саме ТОВ «АВТО СКАУТ», відносно якого і проводилась документальна невиїзна перевірка.

Крім цього, в митних деклараціях типу ІМ 40 ЕЕ №UA 100530/2020/12957 та типу ІМ 40 ДЕ UA100530/2020/015491 особою, відповідальною за фінансове врегулювання є також ТОВ «АВТО СКАУТ».

З урахуванням вищезазначеного та положень визначених ч.2 ст.460 МК України обмежень щодо відповідальності перевізника, ОСОБА_1 , будучи лише перевізником, не може нести відповідальності за надання до органів доходів і зборів, як підстави для переміщення товару (автомобіля) документів, що містили неправдиві відомості щодо його вартості, відправника та одержувача товару.

Крім того в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України відсутні будь-які докази, що саме ОСОБА_1 , як особа, яка за довіреністю перевозила автомобіль, здійснив підроблення даних документів, чи заявив неправдиві відомості щодо товару, які б свідчили про умисне надання неправдивих відомостей митному органу, які не відповідають дійсності.

Таким чином, як державним фіскальним органом, так і судом першої інстанції наявності умислу у ОСОБА_1 на підроблення документів чи подачу неправдивих відомостей щодо товару, які б свідчили про умисне надання неправдивих відомостей митному органу, тобто приховування товару від митного контролю (при кваліфікації за ст.483 МК України) встановлено не було.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України, оскільки вони не відповідають встановленим фактичним обставинам справи та в діях ОСОБА_1 не вбачається складу інкримінованого йому правопорушення за ч.1 ст.483 МК України, а тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у відповідності до ч.1.ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Однак як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду з порушенням шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення з моменту виявлення правопорушення митними органом, на що суд першої інстанції також уваги не звернув.

При цьому враховуючи наявні матеріли справи вважати, що моментом виявлення правопорушення може в даному випадку бути дата складання проткоолу, апеляційний суд не вбачає.

Повернення судом матеріалів справи до митних органів на доопрацювання в даному випадку не зупиняє перебігу спливу щестимісячного строку, оскільки після винесення судом постанови про повернення матеріалів на доопрацювання справа не закріплюється за судом, а в разі доопрацювання матеріали заново надходять до суду на новий авторозподіл.

Щодо доводів представника митниці Кондратюка А.В., викладених в його письмових поясненнх та запереченнях на апеляційну скаргу, зокрема в частині доведеності вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, правильної кваліфікації його дій, та обгрунтованості рішення суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.483 МК України, то вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження та спростовуються вищевикладеним висновками апеляційного суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Алексеєва С.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: