Справа № 359/5208/21 Суддя в І-й інстанції Ткаченко Д.В.
Провадження № 33/824/81/2022 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Таранова С.І., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Таранова С.І. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2021 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 06 червня 2021 року, об 11 годині 14 хвилин, по вул. Бориспіль-7, в с. Гора, Бориспільського району Київської області, керував автомобілем марки «VolkswagenPolo», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сповільненість мови, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

У апеляційній скарзі захисника Таранова С.І. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт заперечував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Звернув увагу на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відео із нагрудної камери поліцейського підтверджує лише факт перебування ОСОБА_1 біля автомобіля. Крім цього захисник вважав необґрунтованою відмову суду у безпосередньому допиті свідків, пояснення яких знаходяться у матеріалах справи, чим порушено його право на захист. Такими, що не відповідають вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, в частині безперервності відеофіксації обстановки на місці події, є наявний у матеріалах справи відеозапис на якому зафіксовані окремі фрагменти з місця події. Захисник звернув увагу і на те, що вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час керування ОСОБА_1 транспортним засобом не ґрунтується на фактичних обставин справи, оскільки у вказаний час, відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 перебував біля транспортного засобу. При цьому, захисник звернув увагу на те, що подія фіксувалася на боді камеру із номером, який відрізняється від номеру боді камери, який відображений на самому відеозаписі, що на думку захисника унеможливлювало визнання цього відеозапису у якості допустимого доказу. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Таранова С.І., які апеляційну скаргу підтримали підтвердили її доводи і просили скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП суддя місцевого суду визнав доведеним те, що останній вчинив правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у час, місці та за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Між тим, такий висновок суддею зроблений на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись із цим висновком не можливо.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із вказівкою на усі її складові, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчинені процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1103, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у порядку та способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння суддя місцевого суду цих вимог закону не врахував, фактичних обставин правопорушення із належною повнотою не встановив, зібраним у справі доказам належної оцінки не надав.

Поза увагою судді залишилось те, що матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що ОСОБА_1 у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно керував автомобілем марки «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 . Із початку з`ясування обставин події, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, ОСОБА_1 знаходився біля автомобіля, який стояв припаркований біля терміналу аеропорту. Поліцейські, що здійснювали фіксацію зазначеної події із складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, безпосередньо факт керування ОСОБА_1 зазначеним вище автомобілем не сприймали, тобто: ними безпосередньо цей автомобіль не зупинявся, очевидцями керування ОСОБА_1 цим автомобілем за інших обставин вони не були. Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема: за допомогою камер спостереження, відеореєстраторів, на портативних засобів зв`язку тощо, що давало би безумовні підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем не здійснювалось, доказів такого керування встановлених із зазначених вище джерел матеріали справи не містять.

Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що інформація яка була зафіксована на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського не може бути визнана доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Іншими доказами також не спростовуються пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в момент виявлення його поліцейськими. У зв`язку із відсутністю відповідного відеозапису ці пояснення ОСОБА_1 залишились не спростованими.

Аналіз пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дає підстави стверджувати, що вони були очевидцями лише того, як ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наявний у матеріалах справи рапорт працівника поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та у подальшому складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення по факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння судом не може бути прийнятий у якості доказу, оскільки рапорт поліцейського не є джерелом доказу в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП.

Будь-яких інших доказів, якими би доводився факт керування ОСОБА_1 автомобілем, матеріали справи не містять. Наведене указує на недоведеність того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, маючи при цьому ознаки наркотичного сп`яніння, що давало би підстави для притягнення його до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що в свою чергу указує на недоведеність наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На ці порушення закону суддя місцевого суду при розгляді справи уваги не звернув та ухвалив рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння без належних на те правових підстав.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 не можливо визнати законною та обґрунтованою у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Таранова С.І. задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк