Справа № 382/1014/22 Головуючий в суді І інстанції Кисіль О.А. Провадження № 33/824/3820/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яготинського районного суду Київської області від 8 листопада 2022 рокуу адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Яготинського районного суду Київської області від 8 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі, що становить 496,20 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 18 вересня 2022 року о 09 годині 21 хвилин по автодорозі МОЗ 103-й км. Київської області, 18 керував транспортним засобом Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Alkotest Drager 6810». Результат огляду позитивний 0,24 проміле, тест № 1939.

Не погоджуючись із даною постановою, представник ОСОБА_1 - адвокат Ющенко Р.С. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що постанова суду першої інстанції є передчасною, необґрунтованою та незаконною, винесеною без врахування фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, в зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Зазначає, що результат газонізатора "Drager Alcоtest 6810" від 18 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 є недопустимим доказом, оскільки згідно Інструкції "Drager Alcоtest 6810" границі допустимої і основної похибки під час експлуатування у робочих умовах навколишнього середовища від мінус 5 С до + 50 С складають: для масової концентрації алкоголю в крові: - абсолютної ± 0,042 %о (проміле) в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 % (проміле), відносної ± 5% в інтервалі діапазону вимірювань понад 0,84 % (проміле). Згідно положення п. 7 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв тоанспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніня або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452-735, згідно якого показник тесту наявності алкоголю має мати цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, відсутності в законодавстві України встановленої алкоголю у видихаємому повітрі, а також врахувати положення п. 5 ст. 8 Віденської конвенції «Про дорожній рух» від 08.11.1968, ратифікованою УРСР 25.04.1974, згідно положень якої максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не має перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Зазначає, що згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю у видихаємому повітрі 0,25 мг становить 0,5 проміле. За результатом проведеного тестування вмісткість алкоголю у повітрі гр. ОСОБА_1 становила 0,24% проміле тобто в межах норми передбаченою міжнародною конвенцією.

Також зазначає, що огляд на стан сп`яніння гр. ОСОБА_1 проводився з використанням газонізатора "Drager Alcоtest 6810", однак відповідно до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення газонізатор "Drager Alcоtest 6810" не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10 лютого 2010 року № 95, строк дії свідоцтва приладу "Drager Alcоtest 6810" про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року, вичерпаний 10 лютого 2015 року. Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcоtest 6810", який не відноситься до числа дозволених для застосування газонізаторів на території України. Із урахуванням викладеного, огляд гр. ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcоtest 6810", проведений із порушенням вимог Інструкції та положень статті 266 КУпАП, у зв`язку з чим, результати проведеного огляду не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Ющенко Р.С. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задовольнити та скасувати постанову суду, як незаконну.

Вислухавши захисника Ющенка Р.С., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що 18 вересня 2022 року о 09 годині 21 хвилин по автодорозі МОЗ 103-й км. Київської області, 18 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Alkotest Drager 6810». Результат огляду позитивний 0,24 проміле, тест № 1939.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 243919 від 18 вересня 2022 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що особу ОСОБА_1 встановлено за допомогою паспорта посвідчення водія НОМЕР_2 , та що ОСОБА_1 про час та місце розгляду матеріалу повідомлено;

- рапортом поліцейського Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції О. Нікітенко.;

- роздруківкою з «DRAGER MOBILE PRINTER» від 18 вересня 2022 року з позитивним результатом тесту 0,24 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, складеним інспектором Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції області Д. Сонько;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 вересня 2022 року;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;

- довідкою БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП від 19 вересня 2022 року щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 та щодо не вчинення адміністративних правопорушень за ст. 130 КУпАП протягом року;

- компакт-диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де підтверджено факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 6 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 листопада 2015 року.

Як протокол про адміністративне правопорушення, так і роздруківка показників Драгер підписані особою, яка їх склала, та безпосередньо ОСОБА_1 .

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом під час підготовки до судового засідання було досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції, які 18 вересня 2022 року здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Із вказаного запису вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» на що водій погоджується, результат тесту склав 0,24 ‰. Після чого присутні направилися складати протокол про адміністративні правопорушення.

З вказаного відеозапису не вбачається, що водій ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного тесту. При цьому, при перегляді справи апеляційним судом було з`ясовано, що ОСОБА_1 після вказаних подій у самостійному порядку до лікарні також не звертався.

З приводу доводів апеляційної скарги, що працівниками поліції ОСОБА_1 на місці зупинки було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Alkotaster 6810 виробництва Drager, який не міг застосовуватись працівниками поліції, оскільки вказаний прилад, згідно відповіді Держлікслужби від 14 травня 20202 року №3655-001.2/005.0/17-20 наданої на адвокатський запит, строк дії свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 року «Прилади електродіагностичні Alkotaster 7410, Alkotester 6510, Alkotaster 6810»виробництва Drager Safety AG&Co. KGaA (Germany) (Наказ МОЗ України від 10.02.2010 №95) вичерпаний 10 лютого 2015 року, а тому на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнення останнього до адміністративної відповідальності Alkotaster 6810 виробництва Drager був незаконним засобом для встановлення вини ОСОБА_1 , то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, виходячи з наступного.

Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху, затверджений наказом МВС № 33 від 01 березня 2010 року, не поширюється на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. № 43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Газоаналізатор Драгер Алкотест 6810, за допомогою якого ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.

Відповідно до листа (який є загальнодоступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, згідно з яким, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager №6810, які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Із наявних в матеріалах доказів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що свідоцтво чинне до 28 квітня 2023 року.

Таким чином, поліцейські Київської області правомірно використовували газоаналізатор Драгер 6810 під час пропозиції 18 вересня 2022 року ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Апелянтом не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6810, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

Також, захисник Ющенко Р.С. посилається на Віденську конвенцію про дорожній рух.

Так, у ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 1 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень.

При цьому, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні, де встановлено показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰, що не суперечить ст. 8 Віденської Конвенції.

Таким чином, порушення, на які звертає увагу сторона захисту в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення.

Отже, наведені апелянтом аргументи не вказують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження сторони захисту з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що суддею першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Яготинського районного суду Київської області від 8 листопада 2022 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 8 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9 а ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана