Провадження № 3/204/4797/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не відомий,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2022 року об 11.50 год. у м. Дніпро по вул. Щепкіна, біля буд. 10б, згідно ст. 35 ЗУНП, було зупинено транспортний засіб «Opel Ascona», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в ході спілкування з яким виявилося, що водій керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано у встановленому Законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій відмовився. Порушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання водій ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, особисто під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також шляхом направлення судових повісток, про причини неявки суду не повідомив. Однак, суддя вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду, суддя розцінює, як спробу до затягування судового розгляду з метою уникнення відповідальності.

Суддя, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі та підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 148708 від 10.09.2022 року (арк.с.1);

- рапортом інспектора поліції, відповідно до якого 10.09.2022 року по вул. Щепкіна, 39а/23 було зупинено автомобіль «Opel Ascona», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано у встановленому Законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій відмовився (арк.с.3);

- відеозаписом з боді камери поліцейського, відповідно до якого водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (арк.с.2).

Зазначені докази є логічними та послідовними, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б ставили під сумнів достовірність вказаних доказів.

На підставі досліджених доказів судом достовірно встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння на пропозицію працівника поліції у встановленому законом порядку.

Порядок встановлення стану сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350, відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Інструкції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан наркотичного сп`яніння водія транспортного засобу у закладах охорони здоров`я здійснюється лікарем закладу охорони здоров`я.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Отже, відмова від проходження медичного огляду для встановлення або/чи спростування факту перебування у стані сп`яніння є самостійною підставою для притягнення особи, яка відмовилась від проходження медичного огляду, до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази у їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, характеру скоєного правопорушення, особи ОСОБА_1 ступеня його вини, відсутності обставин, які пом`якшують або обтяжують його адміністративну відповідальність, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у вигляді штрафу в дохід держави.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, дослідивши відповідь Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП від 13.12.2022 року, згідно бази даних «ІПНП» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував, враховуючи роз`яснення п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має, суддя приходить до висновку, що покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не може бути застосовано до ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 40 -1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення судовий збір на користь держави

Керуючись ст. 130, ст.ст.40-1, 283, 284, 294, 303 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.Ю. Мащук