Справа № 747/161/22 Головуючий у 1 інстанції Тіщенко Л. В.
Провадження № 33/4823/469/22
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Демченка О.В.,

за участю:

захисника адвоката Дедіченка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, працює енергетиком НГВУ «Чернігівнафтогаз», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496 грн. 20 коп.

Як встановив суд першої інстанції, 06 серпня 2022 року в 22 год. 55 хв. в с. Скороходове на вул. Енергетиків, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211140, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно показів газоаналізатора Alkotest з результатом 2,10 ‰ (проміле), чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою суду особа, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2022 року, а провадження у справі закрити.

Вказуючи про невідповідність висновків суду обставинам справи, вважає, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.

Автор скарги вказує про наступні підстави для скасування судового рішення:

- Підкреслює, що Alkotest може встановити факт алкогольного сп`яніння, але не засвідчити факт керування транспортним засобом в стані сп`яніння, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення;

- Посилаючись на відеозапис, долучений до матеріалів справи, зазначає про відсутність на ньому даних щодо керування особою транспортним засобом.

- Відео містить не всі факти на місці складання протоколу, що не свідчить про його безперервність, зокрема здійснення психологічного тиску з боку працівників поліції, а саме погроза конфіскації транспортного засобу у разі відмови, та як наслідок визнання особою вини на місці складання протоколу.

- Звертає увагу на невідповідність показань працівника поліції наданих в судовому засіданні.

- Просить врахувати, що фактично водія не відстороняли від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського щодо дотримання процедури оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Так, вказаний у протоколі гр. ОСОБА_2 , якому передано керування вказаним автомобілем, фактично покинув місце складання протоколу разом з працівниками поліції в присутності свідка ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 в засідання апеляційного суду не з`явився. Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано. Участь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності в розгляді вказаного провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення не є обов`язковою.

В засіданні апеляційного суду адвокат Дедіченко С.А. підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав, що працівниками поліції не доведено належними доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При цьому захисник не заперечував факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та результатів огляду особи на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення адвоката на підтримку вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Суд першої інстанції вірно обґрунтував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №003375 від 06 серпня 2022 року, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та, де викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2);

- роздруківці приладу алкотест «Драгер», відповідно до якої встановлено, що результат продуття ОСОБА_1 вказаного спеціального технічного приладу становить 2,10 ‰ (а.с.3); Крім того, на підтвердження правомірності використання приладу «Драгер» та достовірності його показань долучено сертифікат та свідоцтво про його повірку (а.с.5).

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, що і були підставою для проведення відповідного огляду водія (а.с. 4);

- показаннями допитаних судом першої інстанції свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та засвідчили показники технічного приладу, щодо перебування громадянина ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

- показаннями допитаного районним судом інспектора з РПП ВП № 1 Прилуцького РВП ОСОБА_4 , який був у складі патруля та підтвердив, що водій ОСОБА_1 їхав на транспортному засобі з увімкненим дальнім світлом з великою швидкістю, чим і викликав підозру. При намаганні зупинити автомобіль, його водій, яким виявився ОСОБА_1 , почав тікати і в с. Скороходове з`їхав в кювет;

- даними у відеозаписах з нагрудної камери працівників поліції та з відеореєстратора, на яких зафіксовано переслідування транспортного засобу. В процесі переслідування було затримано автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який не заперечував, що керував ним.

Що стосується покликання в апеляційній скарзі з приводу психологічного тиску, то дане твердження було предметом дослідження суду першої інстанції, проте ОСОБА_1 не зміг суду пояснити, яким чином на нього здійснювався тиск працівниками поліції, що, на переконання суду апеляційної інстанції, є намаганням знівелювати зафіксовані на відео його пояснення за для уникнення адміністративної відповідальності.

Вказані докази є належними та допустимими і в сукупності та взаємозв`язку доводять вину ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення.

Перевіряючи доводи апелянта щодо не перебування його за кермом транспортного засобу апеляційний суд виходить з того, що вони спростовуються матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у відеозаписі з нагрудної камери поліцейського та відеозаписі з відеореєстратора з яких вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє поліцейським, що їхав додому, а крім того, поруч з його автомобілем відсутні інші особи, що також вказує на необґрунтованість тверджень апелянта. До того ж допитаний в судовому засіданні як свідок поліцейський показав, що автомобілем ВАЗ 211140, д.н.з. НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_1 .

Що стосується посилання в апеляційній скарзі про небезперервність долученого до матеріалів справи відеозапису, то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відтак, під час апеляційного розгляду порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції», та порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено. Інформації щодо оскарження дій поліцейських, апелянт не надав.

Місцевий суд при розгляді справи дав оцінку усім доказам у їхній сукупності, що дало можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і з таким висновком погоджується апеляційний суд.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду вступає в закону силу негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко