ун. № 759/1544/22
пр. № 3/759/1419/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю захисника адвоката Бондюка Б.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

02.01.2022 приблизно о 04 годині 13 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 на виїзді з Кільцевої дороги на просп.. Перемоги (в напрямку м. Житомир) в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бордюрний камінь, що призвело до пошкодження транспортного засобу.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що 02.01.2022 приблизно о 04 год. годині 00 хвилин він їхав в якості пасажира в автомобілі «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 на просп. Перемоги в м. Києві, в напрямку м. Житомир. За кермом вказаного автомобіля була його дівчина. При русі вона заїхала на бордюрний камінь, після чого зупинила автомобіль і вони чекали евакуатор. В цей момент до них під`їхали працівники поліції, і оскільки дівчина налякалася, то він пересів на водійське сидіння і вийшов із автомобіля. Після чого, в нього відбулась неприємна розмова із працівниками поліції, в якій він неодноразово вказував, що він не керував транспортним засобом.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, його вина підтверджується наступними доказами:

- схемою місця ДТП, на якій зазначено: місце зіткнення, місце розташування транспортного засобу після ДТП, механічні пошкодження транспортного засобу, їх характер та локалізація.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 211529 від 02.01.2022, в якому зазначено дату, час та місце його вчинення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про не керування транспортним засобом та вчинення ДТП іншою особою та вважає їх лише способом захисту, оскільки згідно даних відеозаписів із нагрудних камер працівників патрульної поліції ОСОБА_1 неодноразово підтверджував, що він вийшов із автомобіля із місця водія, оскільки водій, який керував автомобілем - його дівчина, налякалася та розгубилася в ситуації, тому він переліз із пасажирського на водійське сидіння. Разом з тим, сама дівчина, що була присутня при складанні протоколу жодного разу не стверджувала, що керувала транспортним засобом саме вона і не надала працівникам поліції своїх документів для складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 на виїзді з Кільцевої дороги на просп. Перемоги (в напрямку м. Житомир) в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бордюрний камінь, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України та в його в діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративнного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого більш суворого виду стягнення такого як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 496 гривні 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик