№566/1131/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року смт Млинів, Рівненської області

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Бандура А.П. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області

_____________________________________________________________________________

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,

жителя АДРЕСА_1

місце роботи, посада: непрацюючого

документ, що посвідчує особу: паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06 квітня 2000 року Млинівським РВ УМВС України,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 19 листопада 2022 року, о 18 годині 20 хвилин, по місцю проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно дружини ОСОБА_3 , в ході якого виражався на її адресу нецензурною лайкою, принижував, погрожував, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, як вбачається під час відстеження відправлення на сайті «Укрпошта» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 . Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ№100529 від 19 листопада 2022 року, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3

(а.с.2,6-8)

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, що пом`якшують відповідальність суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування адміністративного стягнення та вважає за необхідне, піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу, оскільки за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 33-35,40-1, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/отг Млинiв/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ) 38012494; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0017433; Код класифікації доходів бюджету 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи та інші санкції

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок в дохід держави

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код за ; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області, який виніс постанову.

Суддя: А.П. Бандура