Провадження № 3/369/7258/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.12.2022 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали інспектора СЮП ВП Бучанського РУП ГУНП України у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , не працює, ІПН НОМЕР_1 ; - за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 072768 від -01.11.2022 року 30.10.2022 року близько 17 години 05 хвилин ОСОБА_1 за місцем проживання АДРЕСА_1 , ухилився від належного виконання батьківський обов`язків, а саме: малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 через власну необережність обпікся вогнем, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, пояснив, що його сину 8 років, ІНФОРМАЦІЯ_3 дитина постійно була біля мангалу, праворуч від нього, за 1 секунду син підійшов з ліва, у нього загорівся одяг і почала плавитися шапка.

Відповідно до частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність наступає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Стаття 150 «Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини» Сімейного кодексу України від 10.02.2002 року (з наступними змінами та доповненнями) визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення від 01.11.2022 року, в якому не зазначено суть правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

рапорт від 30.10.2022 року,

пояснення ОСОБА_1 від 01.11.2022 року, відповідно яких 30.10.2022 року він спільно з родиною вирішили влаштувати пікнік. Під час розпалювання мангалу його син перебував поруч з ним під наглядом через власну необережність дуже близько нахилився до багаття та обпікся. В перші хвилин після цього він поклав сину холодний компрес та викликав ШМД. Після чого дитина була госпіталізована, наразі стан здоров`я стабільний.;

копію довідки Київської обласної дитячої лікарні від 30.10.2022 року;

вважаю за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 184 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Аналіз наведених норм свідчить, що об`єктом правопорушень, передбачених ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Об`єктивна сторона правопорушення за ст.. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктом правопорушень є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Спостереження працівником поліції правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії.

Проте, до протоколу про адміністративні правопорушення не долучено жодних інших доказів на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі. В справі відсутні будь-які фактичні дані: показання свідків, сусідів, фотокартки, відео, інші документи, які б вказували на неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України.

Суд вважає, що при отриманні опіків неповнолітні ОСОБА_2 , його батько ОСОБА_1 виконав всі необхідні дії для надання дитині медичної допомоги, звернувся до лікарні та належним чином виконав свої батьківські обов`язки передбачені чиннім законодавством України.

Оскільки суд позбавлений можливості самостійно збирати докази у справі, вважаю, що надані працівниками поліції докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у інкримінованих йому нормах такої вини не доводять та справу про адміністративне правопорушення потрібно закрити за відсутністю у її діях складу та події адміністративних правопорушень ч.1 ст. 184 КУпАП

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначене суддя приходить до висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Cвітлана Володимрівна Хрипун