Номер провадження: 33/813/545/22
Номер справи місцевого суду: 501/3534/21
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Ющак А.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23 лютого 2022 року, якою притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169363 від 20.09.2021р. вбачається, що 20 вересня 2021 року о 10:30 год. ОСОБА_1 в районі буд. №6 по вул. Парусна в м. Чорноморську Одеської області керував автомобілем марки ГАЗ-3302, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: блідий вигляд, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23 лютого 2022 року притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень.

На дану постанову адвокат Ільченко Н.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та провадження закрити, при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1) суд першої інстанції не обґрунтував висновок про необхідність застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами при наявності альтернативних менш сурових стягнень, передбачених за вчинення правопорушення за даним законом;

2) працівниками патрульної поліції було порушено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме не було проведено огляд за допомогою спеціального технічного засобу;

3) праця ОСОБА_1 пов`язано з керуванням транспортним засобом і це його єдиний засіб для існування та утримання родини, а в умовах теперішнього часу допомагає державі своєю роботою в підтримці та допомозі населенню, яке опинилось в умовах війни в критичному стані.

Крім того, адвокат Ільченко Н.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23 лютого 2022 року, мотивуючи тим, що оскаржувану постанову не було отримано по теперішній час, так як 24 лютого 2022 року розпочались військові подій в Україні та не було можливості дібратись до суду.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити його з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи матеріали справи, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23 лютого 2022 року.

13 квітня 2022 року до канцелярії Одеського апеляційного суду надійшла заява адвоката Ільченко Н.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи, яка обґрунтована тим, що апелянт бажає взяти участь у судовому засіданні та надавати пояснення, а також у звязку із запровадження в Україні військового стану та труднощами пересування шляхами міста.

Розглянувши вказану заяву, суд апеляційної інстанції відмовляє у його задоволенні, оскільки адвокат Ільченко Н.С. не була позбавлена подати заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Однак таким правом не скористалась.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169363 від 20.09.2021р. вбачається, що 20 вересня 2021 року о 10:30 год. ОСОБА_1 в районі буд. №6 по вул. Парусна в м. Чорноморську Одеської області керував автомобілем марки ГАЗ-3302, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: блідий вигляд, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку;

- показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, керувала транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції правильно вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Обставини, що пом`якшують або обтяжують вчинене, не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що можливості застосування більш м`якого виду стягнення, то судова колегія зазначає наступне.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено наступний вид стягнення - накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана частина правової норми не має альтернативного виду стягнення, яке може бути застосовано судом під час притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того статтею 22 КУпАП зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У примітках до цієї статті вказано, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції був позбавлений можливості застосувати більш м`яке покарання, оскільки вказане не передбаченого чинним законодавством.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення працівниками процедури проведення огляду на стан сп`яніння, то апеляційний суд зазначає, що використання спеціальних технічних засобів передбачено лише у випадках алкогольного сп`яніння, а не наркотичного сп`яніння.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23 лютого 2022 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 23 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік