ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/605/22 Номер провадження 33/814/1386/22Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.

Захисника адвоката Висоти І.А.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 липня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме реалізацію за адресою місця фактичного проведення діяльності АДРЕСА_2 , кіоск алкогольних напоїв та тютюнових виробів, без наявності відповідних ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тобто здійснив вид господарської діяльності, яка підлягає ліцензуванню, чим порушив ч. 21 ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при складанні акту про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами від 15.06.2022 помилково було встановлено продаж ним 20.05.2021 тютюнових виробів без відповідної ліцензії, оскільки в наявній на час реалізації ліцензії, яка була видана 20.05.2020 зазначено кінцевий строк її дії, - до 20.05.2021, а отже реалізація тютюнових виробі здійснювалася в останній день чинності ліцензії, що свідчить про відсутність скоєного ним адміністративного правопорушення.

Окрім того в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги, яке обґрунтоване тим, що копію постанови від 05.07.2022 ОСОБА_1 отримав 08.07.2022 та зважаючи на необхідність визначитися з підстави оскарження судового рішення та вважаючи останньою датою подачі апеляційної скарги 18.07.2022, подав засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , який приймав участь в розгляду справи, отримав копію постанови суду 08.07.2022, після чого, у визначений законодавством 10-ти денний строк, подав засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 1 статті 164 КУпАП передбачає порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд дійшов висновку, що на час проведення державним інспектором перевірки, а саме станом на 15.06.2022, ОСОБА_1 мав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, термін якої встановлено з 19.07.2021 до 19.07.2022, а тому порушення норм законодавства в цій частині не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

Разом з тим, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП, яка підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №1861 від 15.06.2022 щодо відсутності відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, яка була зареєстрована 16.06.2022 та термін дії якої встановлено з 22.06.2022 до 22.06.2023, а відтак реалізація тютюнових виробів мала місце в період, який не охоплювався дією ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду, який не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

З матеріалів справи встановлено, що 15.06.2022 мала місце фактична перевірка фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань додержання встановлених законодавством України вимог при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами.

За результатами перевірки складено акт №2056/16-31-09-01/ від 15.06.2022, який в подальшому став підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення №1861, в якому встановлено, що суб`єкт господарювання ОСОБА_1 , маючи діючу ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами з терміном дії з 20.05.2020 до 20.05.2021, здійснив продаж тютюнових виробів в період відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а саме здійснив продаж тютюнових виробів 20.05.2021, в період часу з 12:12:40 до 12:13:12 в кількості 4 пачок.

Також в матеріалах справи маються копії ліцензій, виданих ОСОБА_1 ГУ ДПС у Полтавській області на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами: 1) з датою реєстрації 19.05.2020, з терміном дії з 20.05.2020 до 20.05.2021 та 2) з датою реєстрації 16.06.2022, з терміном дії з 22.06.2022 до 22.06.2023.

Суд першої інстанції, не дав належної правової оцінки тому факту, що станом на момент реалізації вказаних тютюнових виробів 20.05.2021 у ФОП ОСОБА_1 мала місце наявна ліцензія з терміном дії до 20.05.2021 та помилково вказав про іншу ліцензію, видану вже 22.06.2022, дія якої не стосується подій, що мали місце під час реалізації тютюнових виробів в травні 2021 року.

Оцінюючи з точки зору положень ч.1 ст. 164 КУпАП факт реалізації ФОП ОСОБА_2 тютюнових виробів 20.05.2021, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 13 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС видало ФОП ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами з датою реєстрації 19.05.2020, з зазначеним терміном дії - з 20.05.2020 по 20.05.2021.

Статтею 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначено річний термін дії ліцензій. Разом з тим, вказаним Законом не встановлено правило щодо початку та закінчення перебігу строку дії ліцензії та порядку його обчислення.

Не має відповідних положень та роз`яснень з приводу обчислення термінів та перебігу строку їх чинності і Кодекс України про адміністративні правопорушення.

В такому випадку, в разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Частина 2 цієї статті передбачає, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 254 ЦК України встановлено, що строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 ЦК України).

Терміни дії даної ліцензії був обмежений повноваженим органом з настанням календарного дня - 20.05.2021, шляхом зазначення в ній прийменника "до", який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.72 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Вищевказана практика Європейського суду як одна з джерел національного права має бути застосована при вирішенні спорів щодо обрахування строків та термінів у спірних правовідносинах.

В даному випадку, поняття «до 20 травня 2021 р» необхідно розуміти як строк дії ліцензії на право здійснення торгівлі тютюновими виробами, кінцевим днем дії якої буде саме 20 травня 2021 року як календарна дата події, що неминуче має настати.

За вказаних обставин, з урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії "до 20.05.2021" та положень Конвенції, апеляційний суд вважає останнім днем чинності ліцензії саме 20.05.2021, що виключає висновок податкової служби про скоєння ОСОБА_1 , як суб`єктом господарювання правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Оскільки висновки представника ГУ ДПС у Полтавській області щодо здійснення ФОП ОСОБА_1 реалізації тютюнових виробів 20.05.2021 без діючої ліцензії, які стали підставою для складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП є помилковими, а матеріали справи не містять будь-яких інших належних та допустимих доказів про наявність в діях притягнутого складу та події правопорушення, провадження щодо останнього підлягає закриттю в силу п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На вказані обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, не настановив в повному обсязі фактичні обставини по справі, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанцій скасуванню, з закриттям провадження по справі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна