справа № 204/5200/22
провадження № 3/204/2628/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 246646 від 10 липня 2022 року, 10 липня 2022 року о 01 годині 40 хвилин в м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Робоча, буд. 160, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager-ARHK 0528, результат позитивний 1,60 ‰, тест № 1781, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що він та його товариш їхали та не помітили автомобіль патрульних поліцейських, оскільки було темно. Коли патрульні поліцейські їм посигналили, то вони відразу зупинилися. Оскільки, такі події в нього відбувались вперше, він перехвилювався і думав що дійсно в нього можуть забрати автомобіль тому і підписав все. Він не вживав алкогольні напої, чому такий результат показав прилад Драгер, йому не відомо. Він хотів поїхати задля проходження огляду саме до медичного закладу. Йому сказали, що необхідно пройти огляд на місці, інакше його відразу відвезуть у військомат або заберуть авто. Просив провадження по справі закрити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він їхав разом з ОСОБА_1 в автомобілі, вони не помітили авто патрульних поліцейських, потім зупинились. Алкоголь не вживали того дня. Йому не відомо чи пропонували пройти огляд ОСОБА_1 .
Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.
Статтею 19 Конституції передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.
Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.
Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Також, порядок направлення водія транспортного засобу, який перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, до найближчого закладу охорони здоров`я, регулюється пунктами 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України «Про національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.
Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Дослідивши відеозапис, який було долучено як доказ до матеріалів протоколу, суддею були встановлені грубі порушення з боку поліцейських Закону України «Про національну поліцію», Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та КУпАП, які в своїй сукупності вказують на неналежність та недопустимість всіх інших доказів у даній справі, оскільки вони були отримані внаслідок істотного порушення поліцейськими прав та свобод людини.
Так, з дослідженого відеозапису вбачається, що об 01:33:08 годині патрульний поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про можливість проходження огляду на встановлення стану сп`яніння: на місці, в медичному закладі або ж відмовитись від такого проходження. Об 01:34:37 годині ОСОБА_1 говорить патрульному поліцейському про те, що він бажає пройти огляд, однак не на місці, на що патрульний поліцейський говорить, що можливо у такому випадку у ОСОБА_1 необхідно вилучити транспортний засіб, затримати і доставити до воєнкомату. Після цього ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер».
Таким чином, дії патрульних поліцейських під час зупинки ОСОБА_1 вказують на грубе порушення Конституції та вимог Закону України «Про національну поліцію», оскільки вказані дії були спрямовані на залякування ОСОБА_1 та схилення його до погодження з проходженням огляду на стан сп`яніння на місці, а не в медичному закладі, як того просив ОСОБА_1 .
Крім того, патрульний поліцейський, роз`яснюючи права ОСОБА_1 повідомив, що останній має право відмовитись від проходження огляду, що не відповідає дійсності, оскільки у відповідності до ст. 266 КУпАП в разі якщо є підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та це є обов`язковим.
Окрім цього, у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Таким чином, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а у встановлено обов`язок пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.
Даючи оцінку наявним у справі матеріалам у їх сукупності, суддя вважає, що усі зазначені дії поліцейського, вчинені після того, як ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі, були незаконними, оскільки залякування ОСОБА_1 відвезенням до військомату або ж вилученням автомобіля, не тільки не передбачені чинним законодавством, а й по суті вчинені виключно з метою спонукання ОСОБА_1 до висловлення бажання пройти огляд на стан сп`яніння на місці або ж відмови від такого проходження на місці.
В даному випадку поліцейський, отримавши згоду ОСОБА_1 на проведення огляну на стан сп`яніння, мав би виконувати вимоги п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водії транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Частинами 4 та 5 ст. 266 КУпАП вказано, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Враховуючи вказане, суддя не може спиратись, як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, на висновок проходження огляду на приладі «Драгер», оскільки він був отриманий з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому визнається судом недійсним.
Враховуючи, що в даній справі було допущено ряд процедурних порушень, які відповідно до вимог законодавства є підставою для визнання огляду особи на стан наркотичного сп`яніння недійсним, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з цим слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Таким чином, слід констатувати, що всі докази по справі отримані з процесуальними порушеннями, як процедури огляду, так і процедури притягнення особи до відповідальності, а тому є недопустимими як в силу ч. 4 ст. 266 КУпАП, так і є недопустимими внаслідок істотного порушення прав ОСОБА_1 , гарантованих ст. 63 Конституції України та законами України (ст.ст. 256, 268 КУпАП).
За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя О.О. Некрасов