Справа № 211/1220/22
Провадження № 3/211/1258/22
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2022 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Середня Н.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській обалсті Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 278377 від 15.02.2022, 14 лютого 2022 року о 21-18 годині, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, по вул. Лісового, біля буд. 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Primera д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 232 від 15.02.2022. Процедуру пропонування та освідування зафіксовано на нагрудний відео реєстратор 475366, 474530, 475194.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Дербін Д.О. не з`явилися. Адвокат Дербін Д.О. надав суду заперечення на протокол, в яких вказав, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не були роз`яснені права. Матеріали справи не містять передбачені законом підстави для зупинки транспортного засобу. Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння, з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу. Обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні. Протокол не містить відомостей про будь-яке порушення ПДР, за яке зупинено ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 по висновку № 232, який міститься в матеріалах справи, в повному обсязі не пройшов огляд на стан сп`яніння, так як має проблеми з сечовипусканням у зв`язку з хронічною хворобою нирок, на підтвердження чого надав копії документів. ОСОБА_1 неодноразово повторював, повідомляючи поліцейських та лікаря, що він не може сходити до туалету за станом здоров`я. Також вказує, що у ОСОБА_1 не відбирались лабораторні аналізи крові для встановлення стану сп`яніння, у зв`язку з тим, що він не зміг по стану здоров`я здати на перевірку сечу, як біологічне середовище для здійснення аналізу. Враховуючи викладене, просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши відеозаписи, дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами статті 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»).

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування, у присутності двох свідків; або лікарем закладу охорони здоров`я.

Законом України «Про Національну поліцію» чітко визначені підстави, межі та спосіб обмеження вільного пересування громадян. Так, у статті 35 цього Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Так, при перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення та міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що коли поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 питає про підстави для його огляду, на що поліцейський відповідає «Тому, що Ви вже раз відмовилися від проходження…» (21 год. 20 хв. 14.02.2022).

Оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України.

В той же час, з переглянутого відео у ОСОБА_1 не вбачається тих ознак сп"яніння, про які зазначено в протоколі, перевірка на їх наявність поліцейським не проводилась, а тому відсутні підстави взагалі вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім того, з вищевказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції вчиняють провокаційні дії, які полягали у залякуванні та умовлянні відмовитися від проходження медичного огляду. Зокрема, коли прямують до закладу охорони здоров`я, патрульний повідомляє, що у разі позитивного результату «…ты станешь на учет на ПНД как наркоман, официальная работа в ближайшее время не светит…» (21 год. 37 хв.-21 год. 38 хв.). Знаходячись вже в медичному закладі, працівники поліції кажуть ОСОБА_1 про те, що ніхто його не квапить та ніхто давити на нього не буде, але при цьому він повинен розуміти, що якщо він не пройде огляд протягом двох годин, то це буде розцінюватися як відмова (22 год. 15 хв.-22 год. 16 хв.).

Згідно ст. 1 КУпАП завданням цього кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився.

Разом з тим, на відеозапису зафіксовано, що одразу, коли ОСОБА_1 запропоновано проїхати до медичного закладу, той одразу погоджується.

Згідно з висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «КБЛНПД» ДОР № 232 від 15.02.2022, ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд на стан сп`яніння у повному обсязі згідно встановленого порядку. В той же час з відеозапису доданого до протоколу вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово пояснював патрульним та лікарю про наявність у нього хронічної хвороби нирок, на підтвердження чого надано відповідні документи, які суд приймає як належні та допустимі.

Крім того, згідно пунктів 12,13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Проте, у ОСОБА_1 не відбирались лабораторні аналізи крові, як зразку біологічного середовища для дослідження.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

В силу частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 247, 130 КпАП України, суд,-

постановив:

провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Г. Середня