Справа № 513/879/22
Провадження № 3/513/796/22
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року Саратський районний суду Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з 25 прикордонного загону відділення інспекторів прикордонної служби Фараонівка Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, уродженця с. Приазовське Приазовського району Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За висновками службового розслідування по факту виявлення прикордонним нарядом доріжки слідів в районі п/зн №0648/06-07 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби Фараонівка (тип В) 22 серпня 2022 року, дільничним інспектором прикордонної служби 1-ї категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби Приазовське (тип В), молодшим сержантом Денисом Пашала не було належним чином організовано службу прикордонного наряду та не було вжито вичерпних заходів щодо затримання правопорушників державного кордону, чим своїми діями порушив вимоги абзацу 7, 9 підпункту 7 пункту 1 розділу ІІ, абзацу 13 підпункту 7 пункту 2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за №1391/27836, статті 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Клименко С.Ю. у судовому засіданні 21 листопада 2022 року просив провадження у справі закрити з підстав викладених у запереченні, зокрема, наголошував на тому, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення не міститься обов`язкових ознак суті правопорушення, відсутній висновок трасологічної експертизи, часу перетину особами кордону, порядку дій які вчинив ОСОБА_1 для виявлення правопорушників державного кордону.

У судове засідання адвокат Клименко С.Ю. та Пашала Д.А. не прибули, разом з тим, від ОСОБА_1 надійшла заява від 23 листопада 2022 року відповідно до якої останнім вказано, що жодних порушень правил несення прикордонної служби під час несення служби в період служби в серпні 2022 року він не вчиняв та жодні особи незаконний перетин державного кордону не здійснювали.

06 грудня 2022 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Клименка С.Ю. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та закриття провадження у справі.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні 21 листопада 2022 року пояснив, що 21 серпня 2022 року о 20:00 годині він отримав наказ на охорону державного кордону, а вже о 20:30 годині заступив в наряд. Старшим в їх групі був молодший сержант ОСОБА_1 .. Під час несення наряду їм доручається певна ділянка, в межах певних прикордонних знаків за якою вони по черзі, кожні 30 хвилин, спостерігають в прилад нічного бачення. Заступаючи в наряд вони розписуються в зошиті змін. Перебуваючи в наряді з 20:30 години 21 серпня 2022 року до 08:30 22 серпня 2022 року, він нікого не бачив, жодних осіб не було помічено. 22 серпня 2022 року о 08:30 годині їх змінив інший наряд у складі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Була вислана група реагування, і від старшого зміни ОСОБА_5 він дізнався про те, що невідомі особи перетнули кордон. Сліди він побачив уже на другий день. Він був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил несення прикордонної служби і сплачував штраф.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно приписів ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

З об`єктивної сторони порушення несення служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону, настає при умові що ця особа порушила дією або бездіяльністю конкретні нормативні накази (розпорядження), що регламентують діяльність наряду з охорони державного кордону.

Відповідно до ч.3 ст.2 Конституції України територія України в межах кордону є цілісною та недоторканою.

Відповідно до ст.27 Закону України Про державний кордон України охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах покладається на Державну прикордонну службу України, а в повітряному та підводному просторі в межах територіального моря - на Збройні Сили України. Державна прикордонна служба України і Збройні Сили України під час виконання завдань з охорони державного кордону України керуються цим Законом, законами України Про Державну прикордонну службу України, Про оборону України, Про Збройні Сили України, іншими нормативно-правовими актами та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.10 ч.1 Закону України Про оборону України особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Державну прикордонну службу України (далі Закон) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 19 Закону на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається протидія і запобігання кримінальним та іншим правопорушенням особового складу Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону за протиправні дії чи бездіяльність військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.11 розділу 2 частини ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПС України, затвердженої наказом МВСУ від 19 жовтня 2015 року №1261, залишати ділянку, що охороняється (місце несення служби), або переміщуватись на іншу до зміни чи закінчення терміну несення служби, а також змінювати маршрут руху, крім випадків, передбачених пунктом 10 глави 2 цього розділу.

Відповідно до абз.7, 9, 13 п.7 п.2 розділу 2 частини ІІ вказаної Інструкції одержавши наказ на охорону державного кордону, старший наряду повинен з`ясувати і знати: імовірні маршрути руху та можливі місця укриття правопорушників; можливий характер дій правопорушників; виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України.

У відповідності п.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 лютого 2005 року №111, службове розслідування в обов`язковому порядку проводиться у разі порушення порядку та правил несення служби в прикордонному наряді.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №165908 Е від 18 вересня 2022 року; висновок службового розслідування по факту виявлення прикордонним нарядом доріжки слідів в районі п/зн №0648/06-07 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби Фараонівка (тип В) 22 серпня 2022 року, з додатками.

Також, 22 листопада 2022 року подано клопотання про долучення доказів, зокрема, витягу з КПС з 20 серпня 2022 по 21 серпня 2022 від 21 листопада 2022 року, витягу з КПС з 21 серпня 2022 по 22 серпня 2022 року від 21 листопада 2022 року та витягу з КПС список особового складу станом на 22 серпня 2022 року від 21 листопада 2022 року, скан-копію робочого зошиту старшого зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби Фараонівка (тип В).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №165908 Е від 18 вересня 2022 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, котра входить до складу прикордонного наряду, що вчинене в умовах дії особливого періоду. Однак, при викладі дати, часу, місця та обставин вчинення адміністративного правопорушення кваліфікуюча ознака, що передбачена ч.2 ст. 172-18 КУпАП, а саме вчинення правопорушення в умовах дії особливого періоду не вказана.

За змістом висновку про службове розслідування по факту виявлення прикордонним нарядом доріжки слідів в районі п/зн №0648/06-07 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби Фараонівка (тип В) 22 серпня 2022 року, причинами правопорушення та умовами, що сприяли порушенню стали, зокрема, неякісна організація несення служби.

Проте, у матеріалах службового розслідування не вказано, які саме достатні заходи ОСОБА_1 міг вжити з метою запобігти порушенню лінії кордону, не зазначено конкретні обставини (дія або бездіяльність) які б могли кваліфікуватися як неякісна організація несення ним служби.

Як вбачається із пояснень свідка ОСОБА_2 перебуваючи в наряді з 20:30 години 21 серпня 2022 року до 08:30 22 серпня 2022 року, він нікого не бачив, жодних осіб не було помічено, що також узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 зазначеними ним як у протоколі про адміністративне правопорушення та у письмових поясненнях наданих суду.

Постанова Саратського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2022 року не є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки винесена відносно іншої особи.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду усі наявні в справі докази, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, направлених на порушення правил несення прикордонної служби.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 172-18, 283-285, 287-291 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-18 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова