Головуючий у суді першої інстанції: Гридасов А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №361/7961/21

провадження №33/824/1184/2022

23 червня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Липявки Ігоря Олександровича,

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Липявкою Ігороем Олександровичем, на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн., зі стягненням судового збору в сумі 496,20 грн. на користь держави.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 25 серпня 2021 року о 18:20 год. за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Броварської Сотні, керував транспортним засобом скутером марки «HONDA», модель «DIO», реєстраційний номер (д.н.з.) - відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження медичного освідування на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Липявка І.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зокрема, зазначає про те, що єдиним доказом на який посилається суддя у своїй постанові є покази свідків, які не були допитані в суді і відмовилися прийняти участь у судовому засіданні. Більше того саме ці свідки не є свідками самої події а є лише особами, які поставили підпис у протоколі на вимогу інспекторів поліції та жодного разу не бачили в очі особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не керував скутером, а котив вказаний прилад у руках, при цьому рухаючись пішки. Щоб довести вказану обставинну сторона захисту заявила клопотання до суду, щоб витребувати записи з бодікамер інспекторів поліції та викликати їх на допит у судове засідання, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не мала можливості зафіксувати обставини на місці події за відсутністю технічних можливостей і не розуміння ситуації у юридичному сенсі.

На момент оформлення працівниками поліції ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у всіх трьох поліцейських не працювали бодікамери, а тому фіксація події не відбувалась, а працівники поліції в судове засідання для надання пояснень не з`явилися.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП був зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи і встановити чи виконувала особа яка притягується до адміністративної відповідальності функцію водія, чи керувала вона транспортним засобом, що визначає об`єктивну сторону цього адміністративного правопорушення. Об`єктивна сторона має бути доведена конкретними доказами і вина не може будуватися на припущеннях.

Про те, що ОСОБА_1 керував скутером не доведено будь-якими доказами у справі.

Крім того, скутер не є транспортним засобом, а відповідно ОСОБА_1 не може перебувати у статусі водія, а тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 категорично відмовився проходити огляд за допомогою застосування спеціального технічного засобу "Драгер", оскільки не довіряє співробітникам поліції і їхнім діям, але не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у спеціальному сертифікованому медичному закладі.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Липявка І.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2022 року, посилаючись на те, що оскаржувана постанова не була виготовлена судом в день її оголошення, а копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 3 лютого 2022 року в приміщенні суду під розписку. Без ознайомлення з повним текстом постанови не було можливо підготувати обґрунтовану апеляційну скаргу, на виготовлення якої необхідний певний час.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається представник апелянта, підтверджуються матеріалами справи, а отже наявні підстави вважати, що строк пропущено з поважних причин.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційнеоскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2022 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Липявка І.О. доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який пояснив, що він не керував скутером, а котив його, не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря в закладі охорони здоров`я, пояснення його захисника - адвоката Липявки І.О., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку поясненням та запереченням ОСОБА_1 , внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, допустив порушення норм права, внаслідок яких дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №080369 від 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 керував скутером HONDA DIO з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що 25 серпня 2021 року приблизно о 18-30 год. по вул. Павлова, б. 7 стали свідками того, що гр-ну ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер" або у лікаря нарколога, на що останній в їх присутності відмовився.

Однак, вказані пояснення не можуть вважатися належним доказом правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки ці особи в судовому засіданні безпосередньо судом не допитувалися, а тому наявні в матеріалах справи письмові пояснення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Судом не надано обґрунтовану оцінку тому, що свідки, які викликались для допиту в судовому засіданні не з`явились, а також не з`явився для дачі пояснень працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 ..

Крім цього, на запит судді Броварського міськрайонного суду Київської області Гридасової А.М. чи проводилась відеофіксація події, що відбулась 25 серпня 2021 року о 18-20 год. по вул. Броварської Сотні, 20 в м.Бровари, надана відповідь ГУ НП в Київській області Броварське РУП від 31 грудня 2021 року про те, що відповідно до п.3 розділу 8 наказу МВС №1026 "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" від 18 грудня 2018 року, фото-відео матеріали не збереглися у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Даному факту не надано жодної оцінки в судовому рішення і вказані протиріччя не усунуті судом, шляхом з`ясування вказаних обставин безпосередньо в судовому засіданні у свідків, зазначених в протоколі та в яких відібрано пояснення, що знаходяться в матеріалах справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 25 серпня 2021 року о 18 годині 20 хвилин в м. Бровари, по вул. Броварської Сотні, керував скутером марки «Honda Dio» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за №1452/735.

Відповідно до ч. 2,4 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. При цьому, транспортний засіб поділяється на види:

велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому;

механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг;

причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски;

рейковий транспортний засіб - трамвай та платформи із спеціальним обладнанням, що рухаються трамвайними коліями. Усі інші транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі, вважаються нерейковими.

Пунктом 2.13 Правил дорожнього руху мопеди, моторолери, скутери та інші транспортні засоби відносяться до певної категорії. Так, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; до категорії А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; до категорії В1 - квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів; тощо.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування скутером, тоді як, і в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надавав пояснення про те, що він не керував скутером.

Відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків працівником поліції не велася, не зафіксована зупинка транспортного засобу, не задокументовано порушення ПДР, що стало підставою для зупинки транспортного засобу тощо.

Тобто, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факту керування та порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, яке могло би бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно зі ст.35 Закону України "Про національну поліцію", якою регламентовано перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Неврахування цих обставин призвело до хибних висновків судді про доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені в протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а отже протокол не відповідає вимозі щодо його достатності та допустимості.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначають місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Крім того, в протоколі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, а також не зазначені технічні характеристики скутера, які б давали підстави вважати, що такий відноситься до транспортного засобу та має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. або електродвигун потужністю до 4 кВт (п.2.13 ПДР України), апеляційний суд не може самостійно уточнити місце вчинення особою адміністративного правопорушення та перевіряти чи відноситься скутер до транспортного засобу, які є істотними ознаками об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

ЄСПЛ у своїх рішеннях прирівнює адміністративні правопорушення за своїм характором до кримінальних (справи «Лучанінова проти України», «Надточій проти України» ), тому на них розповсюджуються вимоги кримінального законодавства України.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2009 року ЄСПЛ розглянув ситуацію коли національний суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів сторони обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до адміністративної відповідальності, уточнивши у судовому засіданні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатись від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатись від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображена у справах Гефген проти Німеччини , Тейксейра де Кастро проти Португалії , Шабельник проти України , Балицький проти України будь-яке порушення конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.

Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня, а також зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими, оскільки визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Оскільки керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, а факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 заперечується, та, крім змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який не містить необхідної інформації, цей факт не підтверджується жодним іншим доказом, підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП відсутні.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено необґрунтоване рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 245, 247 ст. 280, 294 КУпАП,

суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Липявкою Ігорем Олександровичем, задовольнити.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2022 рокускасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, з підстав передбачених п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна