ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6174/22

провадження № 3/0285/4718/22

05 грудня 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, яка надійшла

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 09.11.2022 о 09 год. по місцю свого проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_3 , ображаючи її словами грубої нецензурної лайки, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю.

В судове засідання ОСОБА_2 не прибув, належної зацікавленості у розгляді справи не виявив. Його неявка в судове засідання, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи, і не надання суду будь-яких доказів на спростування своєї вини у вчиненні правопорушення, являється його свідомим волевиявленням.

Відповідно до ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнім насильством визнаються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти РФ від 09.07.2019, Левчук проти України від 03.09.2020 зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення від 09.11.2022, зокрема:

даними протоколупро адміністративне правопорушення;

письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_3 , в яких вона зазначила про образливі слова, висловлені в її адресу сином;

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

рапортом інспектора-чергового від 10.11.2022 щодо опрацювання заяви про вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 .

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, важливість проблеми домашнього насильства і дискримінаційного ефекту, який насильство справляє на жінок; особу ОСОБА_2 ,який будь-яких клопотань, заяв чи доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні не надав; всі обставини справи в їх сукупності; той факт, що він ніде не працює, що виключає дієвість застосування до нього штрафу; ОСОБА_2 не є інвалідом та не військовослужбовець, що не позбавляє можливості застосувати до нього стягнення у вигляді адміністративного арешту, тривалість якого визначенав межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження насильства або настання більш тяжких наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять )діб.

Строк адміністративного арешту слід рахувати з часу фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 , а в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин