Справа №361/1534/22 Головуючий у І інстанції Василишин В.О.
Провадження № 33/824/1676/2022 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Сокирянського району Чернівецької області, громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 20 квітня 2022 року, близько 06 години 40 хвилин, поблизу будинку № 1 по вул. Київській в с. Скибин Броварського району Київської області керував автомобілем марки «Audi А6», н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотесту Drager прилад ARLJ 0455, тест № 308, результат 0.69 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 -а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суддя вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення та перейняв на себе функцію обвинувачення, оскільки самостійно змінив формулювання суті правопорушення, викладене в протоколі.

При цьому зазначає, що нормами ч. 1 ст. 130 КУпАП та іншими нормами законодавства не передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом з ознаками сп`яніння, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а суддя визнав його винуватим у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вийшовши за межі протоколу.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9 ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується доказами, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, чеком-роздруківкою результатів використання алкотестеру, відеозаписом події з бодікамери поліцейського.

Сукупності доказів по справі суд надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя вийшов за межі складеного протоколу про адміністративне правопорушення, на матеріалах справи не ґрунтуються.

Так, викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення носить конкретний деталізований його опис із зазначенням послідовних дій ОСОБА_1 , які беззаперечно свідчать про інкримінування йому порушення вимог п.2.9 -а ПДР.

Заперечень ОСОБА_1 щодо незрозумілості йому суті інкримінованого йому адміністративного правопорушення не заявлено.

Неточність викладення поліцейським диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не є таким порушенням, яке б могло слугувати підставою для закриття провадження у справі, у тому числі і у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Інших доводів на спростування висновків судді апеляційна скарга не містить.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Порушень процесуального права, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль