04.05.2022 Справа № 756/2958/22
Номер справи 756/2958/22
Номер провадження 3/756/2068/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

14 лютого 2022 року о 07.51 год. по вул. 8 березня, 8/2 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався позаду, що призвело до пошкодження транспортного засобу з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 Б, 10.9 ПДР України.

Окрім того, після скоєння ДТП, що мало місце 14 лютого 2022 року о 07.51 год. по вул. 8 березня, 8/2 в м. Києві, водій ОСОБА_1 , залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 «А» ПДР України.

В судове засідання, призначене на 04 травня 2022 року ОСОБА_1 не з?явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, справа призначена до розгляду на 04 травня 2022 року, правопорушник не з`явився до суду, причини неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 14 лютого 2022 року о 07.51 год. рухався на своєму автомобілі марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. 8 березня, 8/2 в м. Києві, попереду рухався автомобіль «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився і почав здійснювати рух заднім ходом, внаслідок чого вдарив його автомобіль та після зіткнення залишив місце ДТП. На підтвердження цього надав запис з відеореєстратора. Також зазначив, що на відео зазначено дата та час «14.02.2022 року, 08:51», в той час як ДТП відбулася «14.02.2022, 07:51», тому що годинник на відеореєстраторі не був переведений на зимовий час, а тому вірним час був «07:51».

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його скоєнні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП суд виходить з наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/засобів), як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Судовим розглядом встановлено, що 14 лютого 2022 року о 07.51 год. по вул. 8 березня, 8/2 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в повному обсязі підтверджується та доводиться письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 240116 від 14 лютого 2022 року; схемою місця ДТП, в якій зазначено обставини, при яких трапилась ДТП, на якій зазначено напрямок руху транспортних засобів та характер механічних пошкоджень транспортних засобів; письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та відеозаписом з відеореєстратора, які містяться в матеріалах справи.

Згідно п. 2.3 Б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 порушень п.п. 2.3 Б, 10.9 ПДР України, а саме: під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

З огляду на викладене суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь завданої шкоди, особу ОСОБА_1 та з огляду на відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Щодо стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 14 лютого 2022 року о 07.51 год. в м. Києві по вул. 8 березня, 8/2, водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 «А» ПДР України.

Відповідно до п. 2.10 «А» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП в повному обсязі підтверджується та доводиться письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 240117 від 14 лютого 2022 року; поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та відеозаписом з відеореєстратора, які знаходяться в матеріалах справи.

Оскільки факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП є доведеним, доказів в спростування відсутності у нього умислу на залишення місця ДТП ним не надано, суд приходить до висновку про дійсність порушення ним п. 2.10 «А» ПДР України.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; за ст. 122-4 КУпАП за ознаками: залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обираючи вид і міру стягнення, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь завданої шкоди, особу ОСОБА_1 та з огляду на відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-36, 40-1, 122-4, 124, 245, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за 122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в дохід держави.

У відповідності до ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400,00 (три тисячі чотириста гривень нуль копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496, 20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці, з дня набрання постановою законної сили.

Суддя І.С. Шролик