Справа № 175/1677/22
Провадження № 3/175/807/22
Постанова

Іменем України

26 липня 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., за участю секретаря судового засідання Кучеренка О.Ю., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №8 Дніпровського РУП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого токарем ПАО «Інтерпайп» НТЗ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №310525 від 01.07.2022 року вбачається, що 01.07.2022 року об 11:40 годині ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , порушив заходи термінового заборонного припису серії АА №198467 від 01.07.2022 року строком на 3 доби, а саме порушив заборону в будь-який спосіб контактувати зі своєю дружиною ОСОБА_2 , тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засідання свою провину не визнав та зазначив про те, що жодних умов ТЗП не порушував, а лише, у присутності працівників поліції, звернувся до своєї дружини з питанням про те, коли він зможе забрати свої речі з будинку, тому враховуючи обставини справи, просив суд закрити провадження відносно нього по даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи відносно якої складено адміністративний матеріал, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи є винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного належного та допустимого доказу щодо порушення ОСОБА_1 заходів терміново заборонного припису відносно його дружини ОСОБА_2 , а також не зазначено об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення, зокрема в чому саме полягало невиконання припису та у якій формі виразилося порушення заборони контактувати, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченою ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки як встановлено у судовому засіданні, відносно ОСОБА_1 01.07.2022 року працівникам поліцій встановлений відповідний ТЗП серії АА №198467 за умовами якого йому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 строком на 3 доби, проте при складанні протоколу щодо порушення умов такого припису, працівниками поліції не конкретизовано у чому саме виразився контакт та не надано жодних належних і допустимих доказів, а наявні лиш пояснення подружжя, які у свою чергу мають діаметрально різний характер, не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За положеннями ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у невинуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Аузаг v. Тигкеу), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Крім того, частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що суду не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису, тому вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 38, 40-1, 173-2 ч.1, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести за рахунок Держави.

Копію постанови для відома вручити ОСОБА_1 , а також направити начальнику ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 2022 року.

Суддя О.М. Бойко