Справа № 567/1520/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В. , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив :

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство при наступних обставинах - 20.11.2022р. о 12 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив умисні дії психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме в ході конфлікту виражався на її адресу образливими та нецензурними словами, шарпав за верхній одяг та намагався вигнати її з будинку, чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Письмових пояснень з викладом своїх заперечень щодо суті правопорушення, вчинення якого ставиться ОСОБА_1 у провину, а також клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ОСОБА_1 мав достатньо часу для пошуку захисника для представництва своїх інтересів у суді, проте таким правом не скористався, як і не скористався правом викласти свої доводи або письмові заперечення та надати свої докази на спростування обставин правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, заходів для особистої явки або явки обраного ним захисника з метою участі у судовому засіданні не вживав.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за наведених вище обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 133917 від 20.11.2022р., письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Згідно з інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал НП України" (журналу єдиного обліку), 20.11.2022 року о 12:12 год. надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що по місцю проживання в АДРЕСА_1 її син в стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 20.11.2022р. близько 12 год., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , між нею та її сином ОСОБА_1 на побутовому грунті виник конфлікт, в ході якого останній висловлювався на її адресу нецензурними словами, шарпав за верхній одяг та намагався вигнати з будинку, що й спонукало її викликати працівників поліції.

ОСОБА_1 у складеному відносно нього протоколі не навів будь-яких заперечень чи доводів, які б спростовували обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі, та відмовився від надання пояснень згідно ст.63 Конституції України.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме - вчинив умисні дії психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Згідно довідки відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 21.11.2022р. ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 протягом року вперше притягується до адміністративної відповідальності, за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому при альтернативі стягнень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виховання та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.23, 24, 40-1, ч.1 ст.173-2, 221, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив :

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 340грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.