ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/459/22 Справа № 711/2834/22 Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Михальченко Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О. з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Скіця С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,00 грн.

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, 03 червня 2022 року ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме переслідував, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, вважаючи її незаконною, прийнятою з істотним порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25.07.2022 року, скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, апелянт просить поновити строк для оскарження постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25.07.2022, оскільки строк на оскарження ним пропущено з поважних причин, так як оскаржувана постанова прийнята в судовому засіданні 25.07.2022 за його відсутності та відсутності його представника. Оскаржувану постанову в день її прийняття вони з представником не отримали, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи відомостей про її отримання.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що всупереч нормам КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №516898 не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення, а тому неможливо встановити де і коли відбулося переслідування ОСОБА_2 .

Разом з цим, зі змісту вказаного протоколу не вбачається, які саме дії вчинив він - ОСОБА_1 до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , які в свою чергу могли чи потягли за собою настання у потерпілої фізичної або психологічної шкоди.

Тобто, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не зазначено час та місце скоєння адміністративного правопорушення, а також не конкретизовано яким саме чином відбувалося переслідування ним - ОСОБА_1 своєї колишньої дружини ОСОБА_2 та не зазначено наслідки, які є обов`язковою умовою згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На думку апелянта, обставини описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в протоколі не зазначено про можливість завдання чи завдання внаслідок вчиненого правопорушення шкоди потерпілої фізичному чи психічному здоров`ю, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Апелянт вважає, що особа, уповноважена складати протокол, належним чином не виклала суть вчиненого ним - ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу.

Автор апеляційної скарги з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини вважає, що складений стосовно нього - ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також апелянт зауважує, що пояснення, надані ОСОБА_2 у судовому засіданні та письмові пояснення ОСОБА_2 (невідомо від якої дати), які містяться в матеріалах даної справи, не містять жодної вказівки на те, які наслідки для потерпілої потягли за собою дії ОСОБА_1 , а відсутність доказів на підтвердження завдання або можливості завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення. Також, вважає, що пояснення потерпілої не можуть бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як вона є зацікавленою особою, а матеріали справи не містять доказів щодо наявності свідків, які могли б підтвердити обставини, викладені, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в поясненнях потерпілої ОСОБА_2 , а також відсутні докази відео фіксації обставин події.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку потерпілої ОСОБА_2 та її представника - адвоката Скіця С.М. які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга останнього підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що в ході судового розгляду та на час винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні, а саму постанову ні він, ні його представник не отримали, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Також, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи та слідує зі змісту постанови судді, винесеної за результатами її розгляду, суддею суду першої інстанції в порушення вказаних вище вимог закону не з`ясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи. При цьому, суддя належним чином не дослідив письмові докази, що є в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.06.2022 ВАВ №516898 ОСОБА_1 03 червня 2022 року вчинив психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме переслідував. Цим і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

До протоколу долучено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію заяву ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_2 , довідку супровідний лист за результатами розгляду звернення.

Згідно з заявою ОСОБА_2 , від 03 червня 2022 року органу поліції (а.с. 3), вона просить вжити заходів щодо її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 03.06.2022 близько 20 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_2 пошкодив коліно заявниці. Вчинив відносно заявниці економічне та психологічне насилля.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 (а.с. 4) зазначає, що 03.06.2022 близько 20 год. 30 хв. її колишній чоловік ОСОБА_1 , без запрошення, з`явився за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_2 , та навпроти вхідних дверей її квартири пошкодив камеру відеоспостереження, яку вона сама напередодні облаштувала для забезпечення безпеки свого житла. Того ж дня останній близько 20 год. 00 хв. підійшов до неї в парку «Перемоги» та влаштував сварку, образливо чіплявся до неї та висловлювався нецензурною лайкою.

У довідці супровідному листі та протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с.2-3) відображено зміст заяви, яка надійшла від ОСОБА_2 , її пояснення, вказано про завершення перевірки відносно ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та оцінивши докази по справі вважаю, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є колишнім подружжям, на нього поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, відповідно, тобто він може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В той час, обставини події, висвітлені у даному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час апеляційного розгляду.

Фактично, висновки судді суду першої інстанції про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 .

Зміст пояснень ОСОБА_1 , даних ним в суді апеляційної інстанції, не містить таких даних, які мають значення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, які б доповнювали пояснення ОСОБА_2 , узгоджувалися з ними.

При цьому, відомості про свідків, які були очевидцями події правопорушення, відсутні.

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про те, що, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного або психічного характеру щодо колишньої дружини ОСОБА_2 .

А обвинувачення, яке викладене в протоколі як «переслідував» не конкретизоване, що унеможливлює, відповідно, дійти висновку про те, що та форма, в якій відбувалося таке переслідування, могла б утворювати склад адміністративного правопорушення, в якому ОСОБА_1 обвинувачується.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах, вважаю, що відсутня об`єктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення домашнього насильства, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко