КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи: 362/1717/22 Головуючий в суді першої інстанції: Попович О.В.
Номер апеляційного провадження: 33/824/2081/2022
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Худик М.П., при секретарях судового засідання Мудренку А.М., Самборі Д.О., за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності захисника ОСОБА_1

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Бондюка Б.В., на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Згідно з постановою судді, 21 травня 2022 року приблизно в 22:10 годин в смт. Глеваха Фастівського району Київської області по вулиці Київська, 192, ОСОБА_1 керував ТЗ Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, захисник ОСОБА_1 , адвокат Бондюк Б.В. подав апеляційну скаргу в якій вважаючи постанову судді незаконною та необґрунтовано, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам справи, а суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки наявним доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду.

Так, апелянт вказує, що 21 травня 2022 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 проїжджав блок-пост де був зупинений працівниками поліції, які запропонували на місці пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився та за допомогою приладу Drager було встановлено результат 0,0 ‰. Після чого поліцейські висунули підозру про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння та для перевірки даного факту пропонували на місці здати аналізи в пробірку, на що останній відмовився та просив відвезти його до лікаря-нарколога.

Як зазначає захисник, до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 супроводжувався працівниками поліції для огляду на стан наркотичного сп`яніння до лікаря-нарколога чи відмовився саме від такого огляду, а з наявного в матеріалах справи направлення не зрозуміло чи було ОСОБА_1 доставлено до закладу охорони здоров`я.

Посилається адвокат і на ту обставину, що з доданого до матеріалів справи відеозапису не вбачається перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння та не підтверджується пропозиція працівників поліції в частині супроводження ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я чи факт написання направлення, а сам відеозапис не підтверджує в повній мірі правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, адвокат вказує на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не занесено, які саме дії були вчинені водієм щодо ухилення від огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника, адвоката Бондюка Б.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, опитавши свідка, слід дійти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Даних вимог закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався, оскільки не повно з`ясував обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у ній доказам, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21 травня 2022 року о 22 год. 10 хв. в смт. Глеваха, вул. Київська, 192, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Васильківська ЦРЛ, водій відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager. Проте поліцейські, побачивши, що він поспішає до початку комендантської години, дістали пластмасовий стаканчик та запропонували здати аналізи на місці, на що він відмовився та просив відвезти до закладу охорони здоров`я, але останні почали затягувати час та повідомили, що заберуть автомобіль, а в подальшому вказали розписатися в незаповненому протоколі про адміністративне правопорушення та сказали, що він може їхати далі.

Будучи допитаним в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 вказав, що він разом з ОСОБА_1 , який був за кермом, були зупинені працівниками поліції. Після зупинки працівники поліції перевірили документи та запропонували пластиковий стаканчик для здачі аналізів на стан наркотичного сп`яніння, проте ОСОБА_1 відмовився та запропонував поїхати до закладу охорони здоров`я. Однак працівники поліції перевірили автомобіль, здійснили короткий відеозапис на бодікамеру про відмову від проходження ОСОБА_1 огляду. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручали.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додається відео , на якому зафіксовано відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Проте, в порушення даних вимог, на долученому до протоколу відеозаписі не зафіксована вся процедура оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 починаючи від зупинки транспортного засобу під його керуванням і до вручення протоколу про адміністративне правопорушення, а сам відеозапис, на думку суду, є постановочним та триває лише 52 секунди, крім того не відображає наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння.

Так, відповідно до вказаного відеозапису, поліцейський, запитав, яким авто керував ОСОБА_1 , запропонував йому пройти огляд у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відмовився у зв`язку з тим, що поспішає додому до комендантської години, після чого поліцейський повідомив, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, жодні інші дії поліцейського пов`язані із зупинкою транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння, направлення особи до найближчого закладу охорони здоров`я, відмови від проходження такого огляду та складання такого протоколу на відеозаписі не зафіксовано.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проте, в порушення вимог Інструкції, поліцейські не зафіксувати на відео пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

За таких обставин, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, в силу положень ст. 266 КУпАП, не можна вважати допустимим доказом

Відтак, оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, внаслідок чого постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , адвоката Бондюка Б.В.задовольнити.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.П. Худик