Справа № 589/2354/22
Провадження № 3/589/1071/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Прачук О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бірине Шосткинського району Сумської області, громадянина росії, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 08 серпня 2022 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_2 , яке виразилося у висловлювані словесних образ, та нецензурної лайки на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в попередніх судових засіданнях вину у вчиненні правопорушення не визнавав, зазначав, що 08.08.2022 року до нього прийшла його колишня співмешканка, з якою він вже два місяці не підтримує стосунків, разом зі своєю донькою, почала стукати у двері і голосно кричати. ОСОБА_1 двері їм не відчиняв, у відповідь нічого не говорив. В квартирі особистих речей колишньої співмешканки немає. Наступного дня ОСОБА_1 виявив, що на його гаражі зірвані замки і викрадені речі, по камерам було встановлено, що це зробила ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні пояснила, що 08.08.2022 року вдень вона була у свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 по вул. Знаменській, коли почули стукіт та гамір за дверима. ОСОБА_1 подивився у дверне вічко і побачив колишню співмешканку, яка прийшла зі своєю донькою. Вони вирішили не відчиняти двері, сиділи тихо, оскільки не хотіли з`ясовування стосунків та скандалу. Незабаром колишня співмешканка і її донька пішли. Додатково зазначила, що прожила разом з ОСОБА_1 26 років, за всі ці роки він жодного разу її не скривдив, поганого слова не сказав.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що справа підлягає закриттю.

Так, відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27941 та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно вимог п.п. 7 п. 9, п. 13 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27941, до протоколу додається - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші та пояснення інших осіб, рапорти, акти, тощо.

Разом з тим, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними доказами. До матеріалів справи, окрім пояснень самої потерпілої та її доньки ОСОБА_4 , не додані інші докази, зокрема, покази сусідів або інших незацікавлених осіб, які б могли підтвердити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Тобто доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , окрім письмових пояснень самої потерпілої та її доньки, суду не надано.

При цьому одного лише протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатньо для притягнення особи до відповідальності, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дату, час та місце вчинення, і не викликали сумніви у суду. А суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Перекладення такого обов`язку на суд не передбачено.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити за недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук