Справа № 175/2743/22
Провадження № 3/175/1390/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого директором ТОВ «З ІІ ЛІДЕРПАРТС», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №518 про адміністративне правопорушення складеного 20.09.2022 року головним державним інспектором відділу перевірок сфері матеріального виробництва управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Славанівською І.Р., ОСОБА_1 , працюючи директором ТОВ «З ІІ ЛІДЕРПАРТС» вчинив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ у сумі 149762,00 грн. за липень 2022 року та заниження податку на додану вартість у сумі 77223,00 грн. за липень 2022 року в результаті порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями від 02 грудня 2010 року № 2755-VI. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщений про місце та час розгляду справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до висновку, що справа підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Адміністративним правопорушенням (проступком), як визначено ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 518 від 20.09.2022 року ОСОБА_1 , директор ТОВ «З ІІ ЛІДЕРПАРТС», вчинив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ у сумі 149762,00 грн. за липень 2022 року та заниження податку на додану вартість у сумі 77223,00 грн. за липень 2022 року, чим порушено п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями від 02 грудня 2010 року № 2755-VI. За це відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

При цьому, п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України встановлює особливості визначення бази оподаткування в разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, п. 198.5 ст. 198 - передбачає зобов`язання платника податку нарахувати податкові зобов`язання та скласти і зареєструвати зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість в конкретних випадках.

Проте, в протоколі не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, зокрема, не викладено даних про те, яким чином та у який спосіб ОСОБА_1 порушив порядок ведення податкового обліку, в яких діях чи бездіяльності це виразилося, в результаті чого саме завищено від`ємне значення з ПДВ та занижений податок на додану вартість.

Дані про подію є істотними складовими формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частинами складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суддя не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

Також, як доказ винуватості ОСОБА_1 до протоколу долучено виключно витяг з акту перевірки ТОВ «З ІІ ЛІДЕРПАРТС» від 20.09.2022 року №1596/04-36-07-02/41820452 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «З ІІ ЛІДЕРПАРТС» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 149762 грн..

За відсутності у протоколі відомостей щодо конкретних дій чи бездіяльності ОСОБА_1 у відповідності їх з діяннями, які викладені у диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з огляду на долучений до протоколу акт перевірки як доказ, неможливо встановити фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення та наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, - не сплачується.

Виходячи з наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. О. Заборський