Справа № 201/9260/22
Провадження № 3/201/3996/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 листопада 2022 року о 13 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя Бульвару Слави з пр. Героїв в м. Дніпрі на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував на зелений сигнал світлофору по пр. Героїв з боку пров. Добровольців у напрямку вул. Гетьмана Петра Дорошенко. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 під час судового розгляду свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколі, він почав перетинати перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора та, проїхавши розділювальний острівець, зіткнувся із зустрічним справа автомобілем «Шкода», який рухався на великій швидкості та різко змінив напрямок руху. Крім того він вважав, що правомірно виїжджав на регульоване перехрестя не тільки з огляду на режим роботи світлофора, а також орієнтуючись на попутний справа автомобіль, що повертав праворуч на перехресті.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він, керуючи автомобілем «Шкода», перетинав означене перехрестя на зелений сигнал світлофора по крайній лівій смузі, при цьому його увага була прикута до зустрічних прямо автомобілів, які зупинились, очікуючи на змогу повернути ліворуч. Виїжджаючи безпосередньо на перетинання проїзних частин він несподівано побачив перед собою автомобіль «Хюндай», водій якого рухався на червоний сигнал світлофора. Намагаючись уникнути зіткнення, він вивернув праворуч та почав різко гальмувати, однак зіткнення все одно відбулось, оскільки вищевказаний автомобіль продовжив перетинати перехрестя.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом поліцейського, складеного за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 01 листопада 2022 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що під час того як водій ОСОБА_1 перетинав означене перехрещення доріг, відбулось зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_2 , який виїхав не це ж перехрестя на зелений сигнал світлофора, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних автомобілів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 354580 від 01 листопада 2022 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується долученими до справи матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, де відбулась дорожньо-транспортна подія. Так, відтворені відео-дані повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, а також дозволяють безпосередньо пересвідчитися суду у зафіксованих в протоколі відомостях, зокрема про те, що проїзд означеного регульованого перехрестя по пр. Героїв з боку пров. Добровольців у напрямку вул. Гетьмана Петра Дорошенко в м. Дніпрі водій автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_2 , здійснював на зелений сигнал світлофора, що дозволяв рух, водночас водій автомобіля «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , виїхав з перехрещуваної дороги по ОСОБА_3 коли йому було заборонено рух, що спричинило створення аварійної обстановки, у зв`язку з чим водій ОСОБА_2 був вимушений, уникаючи зіткнення, різко змінити швидкість та напрямок руху, проте траєкторії руху вказаних водіїв все одно перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

При цьому слід зазначити, що черговість проїзну вказаного перехрестя регулюється відповідними сигналами світлофорів, а тому, той факт, що по дорозі по пр. Героїв з боку пров. Добровольців у напрямку вул. Гетьмана Петра Дорошенко увімкнено дозвільний сигнал світлофора зелений, свідчить про те, що рух перехрещуваною дорогою по ОСОБА_3 відповідно заборонений та на ній ввімкнено червоний сигнал світлофора. Проте водій ОСОБА_1 все одно почав перетинати зазначене перехрестя, чим створив для інших учасників дорожнього руху аварійну обстановку, у якій водій ОСОБА_2 не міг передбачити приближення на заборонений сигнал світлофора іншого автомобіля, в результаті чого їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

За таких умов суд робить висновок про винуватість водія ОСОБА_1 , дії якого знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної події, оскільки достовірно встановлено, що останній здійснював перетинання перехрещення доріг на заборонений сигнал світлофора в той час коли інший водій ОСОБА_2 рухався на дозволений зелений сигнал світлофора. Тобто в даній дорожній ситуації від дій ОСОБА_2 нічого не залежало, оскільки правила дорожнього руху розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом, а не в умовах коли їх наражають на небезпеку інші водії своїми забороняючими діями, а отже останній міг розраховувати на те, що у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, інший водій ОСОБА_1 також виконає правила дорожнього руху, в тому числі ті, що були поставлені йому у провину складеним стосовно нього протоколом за ст. 124 КУпАП, зокрема п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, в разі чого не відбулось би зіткнення між собою автомобілів «Хюндай» та «Шкода».

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця ДТП від 01 листопада 2022 року, зокрема щодо часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Крім того суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в межах фактичних обставин, викладених в даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 безпосередньо до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній діяв лише вимушено, уникаючи зіткнення в момент виїзду на регульоване перехрестя водія ОСОБА_1 на заборонений сигнал світлофора.

Висловлювання сторони захисту з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, що, на їх думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не доведеними, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження та обґрунтування під час дослідження матеріалів адміністративної справи, а тому такі показання суд вважає неприйнятними, виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним судженням та може не правильно трактуватись цією стороною або трактуватись у вигідну для неї сторону. Вказані обставини мають суб`єктивний характер, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною особою індивідуально, а тому ці відомості не підлягають спростуванню або доведенню їх правдивості, тобто не можуть бути визнані достовірними.

При цьому клопотання захисника щодо необхідності отримання додаткових доказів, зокрема допиту свідків та дослідження даної події зіткнення експертним шляхом, суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, водночас даних матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Разом з тим слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення наявності вказаних у клопотанні обставин адміністративного правопорушення підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.

З приводу зауважень сторони захисту про наявність недоліків у схемі місця ДТП та її невідповідності вимогам закону, необхідно зазначити, що суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема на схемі місця ДТП графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось зіткнення, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів, координати місця зіткнення, а також інші відомості необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню.

Крім того необхідно звернути увагу учасників процесу, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється відповідно до чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами та доповненнями), який містить в собі як матеріальні так і процесуальні норми права, котрими повинен керуватися суд під час розгляду та вирішення справи. Отже посилання захисника на положення Кодексу адміністративного судочинства України, як на правову підставу для винесення окремої ухвали, має місце в результаті помилкового вибору того нормативного акту, який має бути застосований до даного випадку (юридичного факту), оскільки КАСУ не є спеціальним нормативно-правовим актом під час розгляду даної справи та не застосовується уповноваженим органом держави.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Шкода».

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також іншого майна, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на вісім місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот дев`яноста шести гривень двадцяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко