Справа № 161/1331/22 Провадження №33/802/244/22 Головуючий у 1 інстанції:Гринь О. М.
Категорія:ч. 4 ст. 140 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 17 січня 2022 року о 16 год. 00 хв. в м. Луцьк по пр. Соборності, 43, будучи посадовою особою Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, що спричинили пошкодження транспортного засобу BMW, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок падіння дорожнього знаку 5.16 (Напрямок руху по смугах).

Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані як порушення 1.5 Правил дорожнього руху, ст.ст.9, 12 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч.4 ст.140 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що дорожній знак було встановлено належним чином, а він відірвався у зв`язку із несприятливими погодними умовами, а саме сильними поривами вітру. Також зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та не конкретизовано які вимоги Правил, норм і стандартів він порушив, оскільки ч.4 ст.140 КУпАП є бланкетною. Просить постанову судді скасувати та винести нову, якою провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримував подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Положеннями ст.1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно приписів ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.4 ст.140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у випадку скоєння порушень, передбачених частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, статтею 140 КУпАП передбачена відповідальність посадових осіб за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків, а також в протоколах про адміністративні правопорушення зазначено не тільки, які правила порушено, а також чи їх дотримання входило до службових обов`язків саме ОСОБА_1 .

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, виражається у порушенні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Так, ОСОБА_1 є посадовою особою Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, де займає посаду першого заступника директора.

Відповідно п.20 посадової інструкції першого заступника директора Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради його завданням та обов`язком є контролювати роботи з реконструкції, ремонту та поточному утриманню вулично-дорожньої мережі міста та комплексу інженерних споруд, існуючих технічних засобів регулювання дорожнього руху, за ремонтом та експлуатацією мереж зовнішнього освітлення (а.с.9-14).

Згідно ст.ст.24, 28 Закону України «Про дорожній рух» заходи щодо організації безпеки дорожнього руху здійснюються спеціальним службами, тобто в даному конкретному випадку Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради, керівні працівники дорожньо-експлуатаційних організацій яких несуть відповідальність в тому числі і кримінальну, якщо ДТП сталась з їх вини.

Доводи ОСОБА_1 про те, що дорожній знак впав на автомобіль внаслідок несприятливих погодних умов є необгрунтованими, так як даний факт не знімає з нього відповідальності по виконанню своїх посадових обов`язків. Та як правильно вказав місцевий суд, безпека учасників дорожнього руху не може піддаватись настільки невиправданому та серйозному ризику кожного разу, коли виникають несприятливі погодні умови.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст.ст.9, 12 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП.

Як убачається із матеріалів справи вина ОСОБА_1 повністю доведена доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 18.01.2022 (а.с.1), схемою місця ДТП від 17.01.2022 (а.с.2), актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (а.с.3), письмовою заявою та поясненнями ОСОБА_3 (а.с.4, 6) та фотознімками з місця події (а.с.7, 8), яким були досліджені місцевим судом і яким дана правильна юридична оцінка.

Аналіз зазначених доказів у їх взаємозв`язку доводить, що ОСОБА_1 , будучи особою відповідальною за контроль роботи з реконструкції, ремонту та поточному утриманню вулично-дорожньої мережі міста та комплексу інженерних споруд, існуючих технічних засобів регулювання дорожнього руху, тобто, посадовою особою, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів, що стосуються поточного утримання вулично-дорожньої мережі міста, не забезпечив належне експлуатаційне утримання дорожніх знаків, що стало причиною пошкодження транспортного засобу BMW, номерний знак НОМЕР_1 , отже, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП.

Фактичні обставини правопорушення відповідають змісту протоколу про адміністративне правопорушення та іншим, наявним в матеріалах справи, доказам.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено які саме пункти ДСТУ ним були порушені, не спростовують того факту, що саме у зв`язку з його діями чи бездіяльністю, як особи відповідальної за утримання вулично-дорожньої мережі міста Луцька та комплексу інженерних споруд, існуючих технічних засобів регулювання дорожнього руху, які виявились у не додержанні відповідних правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, порушенні п. 1.5 ПДР, відбулось завдання матеріальних збитків ОСОБА_3 у зв`язку із пошкодженням його автомобіля.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції під час розгляду справи суд всебічно дослідив усі докази по справі, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно та у неповному обсязі досліджено наявні в матеріалах справи докази та не надано їм належної оцінки, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2022 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов