Справа № 603/462/22
Провадження № 3/603/261/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2022 р. м. Монастириська:

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, -

-за ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130, 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

31.10.2022 року близько 17 год 42 хв, в с.Криниця Монастириської МТГ Чортківського (Монастириського) району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ210934 державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибравши безпечну швидкість для руху, не будучи уважним та не врахувавши дорожньої обстановки, допустив наїзд на бордюр внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження (Справа №603/465/22) .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б, 12.1 ПДР України чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, 31.10.2022 року близько 17 год 42 хв ОСОБА_1 , будучи учасником вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, керував в с.Криниця Монастириського МТГ, транспортним засобом марки ВАЗ210934 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось в різкому запаху алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій, в установленому законом порядку, відмовився. (Справа №603/462/22).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, 31.10.2022 року близько 18 год 20 хв ОСОБА_1 в с.Криниця Чортківського (Монастириського) району Тернопільської області виражався до працівників поліції різними нецензурними та образливими словами, погрожував їм фізичною розправою і звільненням з роботи, шарпав за верхній одяг, чим порушив громадський порядок і спокій громадян (Справа №603/464/22).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 , вчиняючи вищевказані хуліганські дії, 31.10.2022 року близько 18 год 20 хв, вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків, які намагалися припинити протиправні діяння ОСОБА_1 по відношенню до них, а саме не реагував на вимоги поліцейських припинити протиправні діяння (Справа №603/463/22).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою в інкримінованих йому правопорушеннях визнав повністю у вчиненому розкаявся та просить суворо його не карати.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Аналізуючи пояснення надані ОСОБА_1 в судовому засіданні, можна дійти висновку, що він вину у вчиненні адміністративних правопорушеннях, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130, 173 та 185 КУпАП визнає повністю.

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні вищевказаних правопорушень підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних правопорушень підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 31.10.2022 року серії ДПР18 №498454, складеного поліцейським старшим сержантом поліції Заяць Т.М., щодо вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП;

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 31.10.2022 року серії ДПР18 №498453, складеного поліцейським старшим сержантом поліції Заяць Т.М., щодо вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП;

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 31.10.2022 року серії ВАБ №060033, складеного поліцейським СПД №1 (м.Монастириська) ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Заяць Т.М., щодо вчинення правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП;

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 31.10.2022 року серії ВАБ №060034, складеного поліцейським СПД №1 (м.Монастириська) ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Заяць Т.М., щодо вчинення правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справ;

-схемою місця ДТП яка сталася 31.10.2022 року о 17 год 45 хв на ділянці дороги Івано-Франківськ-Бучач;

-Оглядом відеозапису, наданим сектором поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, з якого встановлено, що водій ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки категорично відмовився проте погодився їхати в медичний заклад. Однак пізніше відмовився їхати в медичний заклад для проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

Також, з наданих працівниками поліції відеозаписів встановлено, шо ОСОБА_1 вчиняв хуліганські дії до працівників поліції, шарпаючи їх за одяг, погрожуючи та висловлюючись в їх сторону нецензурною лайкою, на зауваження припинити хуліганські дії не реагував в зв`язку з чим працівниками поліції до ОСОБА_1 були застосовані кайданки.

З аналізу вищевказаних пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні та наданих ним в судовому засіданні письмових поясненнях де останній визнав свою вину у вчинених правопорушеннях, що знаходиться при матеріалах справи №603/462/22, суд дійшов висновку, що останній вину свою у вчиненні вищевказаних правопорушеннях визнав та щиро розкаюється у вчинених протиправних діяннях.

Відповідно до п.2.3б Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.12.1. Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

З диспозиції ст. 124 КУпАП випливає, що внаслідок порушення ПДР мають бути пошкоджені транспортні засоби, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при здійсненні ДТП пошкодив свій транспортний засіб яким рухався в с.Криниця Чортківського (Монастириського) району Тернопільської області, завдавши йому технічних пошкоджень.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, для складу адміністративного правопорушення необхідно, щоб водій відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я в результаті чого поліцейським був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв вини, явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Таким чином, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Згідно матеріалів адміністративної справи, пояснень наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні, вбачається, що останній вчиняв протиправні дії, які відбувалися на ґрунті хуліганства та порушення громадського порядку.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, що порушують громадський порядок громадян.

В зв`язку з вищевказаним, суд дійшов висновку що дії останнього працівником поліції правильно кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

Також, суд враховує, що працівником поліції правильно було кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно ст.ст. 1, 2 Розділу 1 Загальних положень Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку завданням якої є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до п. 3, 5 ст. 23 Розділу ІV вищевказаного закону поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Верховний Суд України в Постанові №8 від 26.09.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» з подальшими змінами роз`яснив, що за змістом ст. 185 названого Кодексу злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції (поліції) при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на це тлумачення посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні №10-рп/2011 від 11.10.2011 року.

Щодо злісної непокори законній вимозі поліцейського суд зазначає, що злісною непокорою в даній справі є невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейських припинити протиправні дії до них із застосуванням нецензурної лайки та словесних образ в їх сторону.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130, 173, 185 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Більш серйознішим правопорушенням з числа вчинених є правопорушення за яке передбачено більш суворе стягнення, а тому стягнення повинно бути накладено за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, з врахуванням вищезазначених обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи винного та ступеня суспільної небезпеки, яке являється грубим порушенням ПДР, оскільки неуважність при керуванні транспортним засобом та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння становить небезпеку для інших учасників дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, пошкодженню майна, пом`якшуючі обставини щире розкаяння у вчиненому, обтяжуючі обставини продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу в дохід держави з позбавленням прав керування транспортними засобами.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме його меті.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі та порядку встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 124, ч. 1 ст. 130, 173, 185, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 173 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян