Справа № 727/2003/22
Провадження № 3/727/1108/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КпАП України.

Так, 22.02.2022 року о 15 год. 50 хв. в м.Чернівці по вул.Тисменицька, 3 ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтінні пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим повторно протягом року вчинив порушення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи.

Крім того, на офіційному сайті Шевченківського районного суду м.Чернівці (https://court.gov/ua/sud2414) в розділі «Громадянам» вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані по своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, отримував судові виклики, не подав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КпАП України).

Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КпАП України).

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відео з бодікамер поліцейського, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 КпАП України і його вина в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Так, згідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Із пункту 2.5 Правил Дорожнього руху України слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КпАП України, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.12 розділу 2 Наказу від 09.11.2015 року №1452/735 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з досліджених судом відеозаписів з бодікамер поліцейських під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у них виникла підозра про те, що у останнього наявні ознаки наркотичного сп`яніння. З відео №476983, вбачається, що о 15 год. 44 хв. працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі ЧОНД, на що ОСОБА_1 повідомив, що згідний пройти огляд, однак він з дитиною. Після чого, працівниками поліції було йому запропоновано взяти дитину із собою, або, якщо їм по дорозі то мажуть відвезти дитину додому, однак ОСОБА_1 відмовився брати дитину із собою, та від проходження огляду також відмовився. Також, на відео зафіксовано, як після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у лікаря, поліцейським йому ще декілька разів було запропоновано пройти огляд, на що останній повідомляв, що він не проти проїхати, однак він із дитиною.

Також, суд зауважує, що з відео вбачається, що ОСОБА_1 так і не вчинив будь-яких дій для того, що проїхати з поліцейськими до лікаря-нарколога.

Згідно ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, судом на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що ОСОБА_1 22.02.2022 року відмовився від проходження медичного огляду та обстеження у закладі охорони здоров`я. На підтвердження зазначеного у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний відеозапис з бодікамер поліцейських, відмова від проходження медичного огляду зафіксована на відеозаписі з бодікамери поліцейського.

Оцінивши докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, його майновий та сімейний стан.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, суд накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 як на водія у межах санкції ч.2 ст.130 КпАП України у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, розмір та строк яких відповідно у санкції визначено безальтернативно без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з ч.3 ст.30 КпАП України, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.317-1 КпАП України особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи те, що постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.09.2021 року у справі 725/2898/21, яка набрала законної сили 17.09.2021 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і він до закінчення строку дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, вважаю за необхідне на підставі ч.3 ст.30 КпАП України до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину такого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.09.2021 року .

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 130, 245, 283-285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.3 ст.30 КпАП України до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою, приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.09.2021 року та остаточно накласти на ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки 4 місяці 26 днів.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів із дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.