Справа № 308/9595/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
10.02.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2021,
В оскарженій у даній справі постанові судді від 17.11.2021 йдеться про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за таких обставин.
15.07.2021, біля 20 год. 55 хв., в м. Ужгород, по вул. Грушевського, 12, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Geely MR», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння відмовився в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Дії ОСОБА_2 фактично кваліфіковано Ужгородським міськрайонним судом за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить апеляційний суд скасувати вказану вище винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.11.2021, а провадження у даній справі закрити з таких підстав.
Насамперед ОСОБА_2 посилається в апеляційній скарзі на порушення його конституційного права на захист судом першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи тим, що дану справу розглянуто в місцевому суді 17.11.2021 без його участі, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цієї справи.
Апелянт вважає, що оскаржена ним у цій справі постанова судді від 17.11.2021 не вмотивована взагалі.
З наявного у даній справі відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_2 у відповідні місці, дату та час був тверезий, відповідні працівники поліції йому сказали, що йому краще відмовитися від проходження огляду на стан відповідного сп?яніння.
Тобто вони особисто схиляли ОСОБА_2 до його відповідної відмови та радили йому це зробити, мотивуючи це тим, що йому так буде краще.
Місцевий суд в порушення вимог ст.ст. 7,245,252,280 КУпАП взагалі не розглядав дану справу, а просто вирішив її на основі наявних матеріалів у справі доказів, не надав ОСОБА_2 можливості вносити клопотання, надати суду пояснення по даній справі, можливості захистити себе в судовому засіданні.
Ця постанова судді від 17.11.2021, на думку апелянта, не містить чітких висновків на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В оскаржуваному у даній справі судовому рішенні від 17.11.2021 місцевий суд зазначає, що вина ОСОБА_2 стверджується іншими зібраними у справі доказами.
При цьому суд не посилається на відповідні докази у справі.
ОСОБА_2 також зазначає, що за загальними правилами не можна стверджувати про винуватість особи у вчиненні відповідного діяння, посилаючись на якісь неіснуючі докази, навіть без їх зазначення.
Всупереч наведеним вимогам закону, місцевий суд належним чином не з?ясував обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, внаслідок чого викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
З роз?яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 вбачається, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення є неприпустимим.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
В даному випадку справу, в якій ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, на його думку, фактично взагалі ніхто не розглядав.
Згідно положень частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.
Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який повністю підтримав подану ним наведену вище апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд визнає, що наведена вище апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Доводи ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції порушено його конституційне право на захист, оскільки дану справу розглянуто в місцевому суді 17.11.2021 без його участі, а він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду підтверджуються матеріалами справи № 308/9595/21, які не містять жодного доказу про повідомлення ОСОБА_2 у будь-який спосіб про розгляд цієї справи Ужгородським міськрайонний судом 17.11.2021 у відповідний час.
Ця встановлена апеляційним судом обставина є безумовною підставою для скасування оскарженого у даній справі судового рішення від 17.11.2021 у зв?язку з наведеними вище істотними порушеннями вимог КУпАП, передбачених статтею 268, та прийняття апеляційним судом нової постанови на підставі пункту третього частини восьмої статті 294 КУпАП.
Щодо доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про незаконне, на його думку, притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, заслухавши доводи апелянта та розглянувши дану справу, приходить до наступних висновків.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ч.2,3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно статей 251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім іншого, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню у даній справі.
Отже, наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку за своїм власним переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Такий порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння встановлено також п.п. 1-14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).
Цей Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі огляд), і проведення такого огляду.
Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп?яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно п.п. 2-4 Порядку № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп?яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно п.6 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров?я.
Відповідно до п.8 Порядку № 1103 в ред. від 07.11.2015 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров?я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп?яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Згідно роз?яснень, що містяться в абз.2 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп?яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 серії ДПР18 № 295145 складено 15.07.2021, тобто до внесення змін до п.6 розділу Х наведеної вище Інструкції № 1395 Наказом Міністерства внутрішніх справ № 808 від 05.11.2021. З відповідних двох граф цього протоколу вбачається, що свідки у даній справі відсутні відповідні його графи з цього приводу не заповнені (а.с.1).
Тобто поліцейським, яким складено протокол щодо ОСОБА_2 серії ДПР18 № 295145 від 15.07.2021, не дотримано вимог п.п. 6,7 розділу Х вказаної вище Інструкції № 1395 в ред. від 30.10.2020 та п.8 вказаного вище Порядку № 1103 в ред. від 07.11.2015.
З цих підстав, з урахуванням положення ст.ст. 8,58,62 Конституції України, ст.ст. 245,252 КУпАП, п.п. 6,7 розділу Х вказаної вище Інструкції № 1395 в ред. від 30.10.2020 та п.8 вказаного вище Порядку № 1103 в ред. від 07.11.2015 апеляційний суд визнав, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 серії ДПР18 № 295145 від 15.07.2021 не можна вважати доказом у даній справі, як і додані до нього відеозаписи подій, що відбувалися 15.07.2021, біля 20 год. 55 хв., в м. Ужгород, по вул. Грушевського, 12, за участі ОСОБА_2 .
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх прав України, Міністерства охорони здоров?я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп?яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних, дозволених для застосування МОЗ України та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно п.7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Наявний у матеріалах даної справи відеозапис, що міститься на компакт-диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 серії ДПР18 № 295145 від 15.07.2021 (а.с.6) також не можна вважати доказом вини цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з таких підстав.
З урахуванням наведеного апеляційний суд визнає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не доведена, порушено його право на захист під час розгляду місцевим загальним судом даної справи, у зв`язку з чим оскаржена у даній справі постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2021 щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 251, 247 ч.1 п.1, 252, 294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2021 про визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у даній справі закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя