САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/589/22
Провадження №3/726/492/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2022 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки за національністю, непрацюючої, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Садгірським РВ УМВС України 03.07.2000, - за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №402607 від 30.04.2022, щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, остання 30.04.2022, приблизно о 10:30, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила дії психологічного характеру стосовно доньки ОСОБА_2 , а саме умисні дії, які полягали у погрозах фізичною розправою, погрозах вигнати із будинку, принижувала честь і гідність потерпілої та чинила стосовно неї психологічний тиск, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала, пояснила суду, що жодних неправомірних дій щодо доньки не вчиняла. Саме донька розпочинає сварки із нею на побутовому рівні, через порядок користування побутовими предметами та житлом. Того дня 30.04.2022 лише зайшла до ванної кімнати, щоб почистити зуби, саме донька та її син почали виштовхувати її та погрожувати, саме тому вона викликала працівників. Поліцейські не захотіли розбиратися у ситуації та склали протокол на обох, на неї та її доньку. Після вчиненого донькою, через моральні переживання змушена була у зв`язку із погіршенням здоров`я лягти у лікарню.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані у ній докази, надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року. Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п. 3, 7, 14, 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.173-2 КУпАП, долучено лише заяву ОСОБА_2 у якій остання просить притягнути до відповідальності її матір ОСОБА_1 , форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та виписаний терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 щодо заборони контактувати 10 діб із постраждалою особою.

Проте вказані докази лише підтверджують наявність конфліктної ситуації між сторонами, проте не можуть підтверджувати неправомірність дій саме ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 стверджує, що не вчиняла по відношенню до своєї доньки протиправних дій, більше того саме ОСОБА_1 викликала працівників поліції, оскільки боялася неправомірних дій своєї доньки.

Матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 яка є особою похилого віку, фізично слабшою від потерпілої, могла б вчинити дії за яких постраждала особа, її донька, почувала себе емоційно невпевненою, заляканою та нездатною захистити себе.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 по відношенню до своєї доньки ОСОБА_2 , матеріали справи не містять, а одні лише її пояснення, зважаючи на наявність конфліктної ситуації між ними, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів протиправності дій останньої матеріали справи не містять, а тому провадження у справі підлягає закриттю, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 173-2, 247, 251, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

СуддяС. А. Асташев