Провадження № 3/161/3490/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Липне Ківерцівського р-ну Волинської обл., громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року притягувався, востаннє: постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП накладено штраф в розмірі 170 грн., працюючого на посаді водія у ДП «Облавтодор», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

16.08.2022 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 734778 від 01.08.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , 01.08.2022 року близько 11:00, за свого проживання адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме: висловлювався у її сторону нецензурною лайкою та шарпав. Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав та пояснив суду, що між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_1 дійсно була суперечка з приводу несплати останньою комунальних платежів за спільне житло, в ході якої він вживав нецензурно лайку, однак, домашнього насильства він не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила суду, що її чоловік вчиняв щодо неї неправомірні дії, а саме: виганяв з хати, ображав та плював в її сторону.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілого, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із наведеного слідує, що обов`язковою ознакою психологічного насильства є дії кривдника, наслідком яких стали побоювання постраждалої особи за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що внаслідок конфлікту, який виник 01.08.2022 року близько 11:00, за свого проживання адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_2 та його колишньою дружиною ОСОБА_1 мав ознаки домашнього насильства.

Зокрема, судом в ході розгляду справи не здобуто жодних відомостей про те, що ОСОБА_2 булоспричининено емоційну невпевненість, або ж завдано шкоди його психічному здоров`ю, чи у нього виникли побоювання за свою безпеку.

На переконання суду, події, які мали місце 01.08.2022 року о 10:20, за свого проживання адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_1 були звичайним побутовим конфліктом.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючисьст. 173-2, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська