ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1430/22 Справа № 189/1291/22 Суддя у 1-й інстанції - Редько О.В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Усенка А.В. на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 145 неоподатковуваних доходів громадян, тобто у сумі 2 465,00 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2022 року 08 вересня 2022 року о 07.15 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 під час воєнного стану самовільно залишив місце несення служби. 08 вересня 2022 року о 19.20 год. сержант ОСОБА_1 повернувся у розташування військової частини. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову скасувати та провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що ОСОБА_1 залишив військову частину за усним розпорядженням. Вказує, що після затримання о 07.55 год. ОСОБА_1 працівниками поліції та ВСП, до військової частини його доставили лише о 19.20 год. Звертає увагу, що пояснення надавались під психологічним тиском та погрозами залишення без преміювання та додаткових виплат. Зазначає, що ОСОБА_1 був необізнаний про розгляд справи щодо нього. Вказує, що в провадженні Новомиколаївського районного суду Запорізької області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якої останнього було зупинено працівниками поліції о 07.00 год. Звертає увагу, що відповідно до Закону України Про судовий збір ОСОБА_1 як військовослужбовець звільнений від його сплати.

ОСОБА_1 та адвокат Усенко А.В. у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, у зв`язку з чим розгляд справи проведено за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Частиною 3 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця несення служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або лікувального закладу тривалістю до 10 діб.

Санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені ч.ч. 1 або 3 цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом т.в.о. заступника командира 1 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення; поясненнями свідків, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт самовільного залишення ОСОБА_1 місця несення служби без попередження командира підрозділу військової частини.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про військове адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 усного розпорядження, як про це в апеляційній скарзі зазначає захисник.

При цьому той факт, що 08 вересня 2022 року, в день вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, останнього було затримано працівниками поліції та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки не спростовують факт самовільного залишення ОСОБА_1 місця несення служби.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для кваліфікації дій за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП як самовільне залишення місця несення військової служби не встановлено мінімального розміру строку, після спливу якого наступає адміністративна відповідальність, а встановлено лише максимальний строк, а саме 10 діб, після спливу якого наступає кримінальна відповідальність.

Не заслуговують на увагу і доводи в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, оскільки в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , підписана останнім власноручно, про розгляд справи за його відсутності.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду захисником не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про військове адміністративне правопорушення обставин вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Та обставина, що суд по-іншому оцінює докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Усенка А.В. - залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду С.І.Крот