Справа № 132/2138/22
Провадження № 33/801/935/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ставнійчук С. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 рокуСправа № 132/2138/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Никитюка Олександра Івановича, розглянув апеляційну скаргу останнього на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 324409 від 02 вересня 2022 року, в цей же день о 20:20 год. в м. Калинівка по вул. Боженка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на факт виявлення алкоголю відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 324409 від 02 вересня 2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КП «Калинівська ЦРЛ» від 02 вересня 2022 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , даними в судовому засіданні показаннями поліцейського ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Никитюк О.І. подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати оскаржувану постанову, провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку сторони захисту будь-яких доказів керування автомобілем ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить достовірних та переконливих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

На думку заявника відомості, які містять в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що жодних свідків на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення не було, тому свідки не могли підтвердити обставини зазначені в протоколі. Письмові свідчення свідків не є доказом у справі, оскільки вони не допитувалися в судовому засідання.

Також у апеляційній скарзі міститься його клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2022 року отримано 31 жовтня 2022 року, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи. Таким чином, на його думку, строк на апеляційне оскарження вказаної вище постанови був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно матеріалів справи постанова Калинівського районного суду Вінницької області постановлена 27 жовтня 2022 року та отримана ОСОБА_1 31 жовтня 2022 року, про що свідчить розписка останнього, яка міститься в матеріалах справи (а.с.34).

Апеляційна скарга на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2022 року подана адвокатом Никитюком О.І. в інтересах ОСОБА_1 07 листопада 2022 року, згідно штемпеля суду (вх. №8022).

З огляду на вищенаведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника адвоката Никитюка О.І. та ОСОБА_1 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Никитюка О.І. щодо порушення судом першої інстанції норм КУпАП під час розгляду справи.

Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП суддею суду першої інстанції не дотримані.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є ряд суперечностей на які вказує його захисник адвокат Никитюк О.І. в апеляційній скарзі, які також підтримані останніми в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, за змістом диспозиції вказаної статті, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п. 1.5 ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Водночас, положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 324409 від 02 вересня 2022 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КП «Калинівська ЦРЛ» від 02 вересня 2022 року, відеозапису з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , даними в судовому засіданні показаннями поліцейського ОСОБА_4 .

Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять належних доказів на підтвердження фактичного керування особою транспортним засобом, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015№ 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, згідно встановленої законом процедури, ініціювання проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння допускається у разі зупинки транспортного засобу і встановлення фактичного керування ним водієм саме працівниками патрульної поліції, із фіксацією відповідних дій з допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі сторона захисту вказала, а в судовому засіданні судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 пояснював, що 02 вересня 2022 року о 19:40 год. він перебував у своєму автомобілі «Фольксваген Пасат» д.н.з НОМЕР_1 де чекав свого батька та пив пиво. За їхньою попередньою домовленістю він чекав батька саме у тому визначеному місці, оскільки останній мав забрати автомобіль і їхати у своїх справах. Автомобіль стояв на узбіччі дороги, не рухався.

Долученим до матеріалів справи відеозаписом підтверджується, що працівники патрульної поліції прибули на місце знаходження автомобіля Фольксваген д.н.з НОМЕР_1 та пропонували ОСОБА_1 , який вийшов з водійського сидіння вказаного транспортного засобу, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, останній неодноразово категорично заперечував факт саме керування автомобілем.

Відтак, покази особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, матеріалами справи не спростовані, а відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який міститься в матеріалах справи, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Письмовими поясненнями свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі.

Крім того, пояснення поліцейського СРПП ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Погонця В.О. надані в судовому засіданні суду першої інстанції не можуть бути доказом у вчиненні адміністративного правопорушення, якщо не підтверджені іншими доказами, достовірність яких не викликає сумнівів, а також оскільки працівник поліції є зацікавленою особою.

Вказаний висновок релевантний із висновком викладеним у постановах Верховного Суду у справах № 560/751/19 від 27 червня 2019 року та № 489/4827/16 від 15 квітня 2020 року.

Помилковим також є висновок місцевого суду про відхилення тверджень ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, з підстав знаходження його за кермом автомобіля та оскільки останній підтвердив факт натискання на гальма в автомобілі, який за його доводами нібито не перебував у русі, так як вказані обставини жодним чином не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, докази, на які посилався районний суд, не містять достатніх даних про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за обставин, зазначених у протоколі та постанові, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведено, що він є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення, а тому за таке правопорушення не може нести відповідальність .

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

В зв`язку з викладеним, є розумний сумнів стосовно встановлених судом першої інстанції обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що передувало складанню протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини, суд попередньої інстанції не дослідив та не надав їм відповідної оцінки, у зв`язку з чим постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає до скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Никитюка Олександра Івановича задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Никитюку Олександру Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Никитюка Олександра Івановича задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий