Провадження №3/512/410/22
ПОСТАНОВА

20 вересня 2022 рокусмт.Саврань

Суддя Савранського районного суду Одеської області Бростовська Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дерев`янка М.О.,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №166472 від 19.07.2022р., складеному поліцейським РПП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП сержантом поліції Глинським Ю.І., відносно ОСОБА_1 , який 19.07.2022р. о 20год. в с.Кам`яне по вул.Патріотичній, Подільського району, Одеської області, керував автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager», тест №548, результат тесту 0,73%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, оскільки алкогольних напоїв він не вживав, а випив лише квас, який запропонував йому його знайомий ОСОБА_2 , для того, щоб позбутися болю в животі. ОСОБА_1 також вказав, що він був зупинений поліцейськими не в с.Кам`яне, як зазначено в протоколі, а на значній відстані від даного населеного пункту. Також ОСОБА_1 зазначив, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він виявив бажання пройти такий огляд в іншому порядку, але поліцейські йому в цьому відмовили.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дерев`янко М.О. в судовому засіданні заперечував обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, вказуючи на порушення, допущені поліцейськими під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а також наполягав на тому, що факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв не було доведено.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , якого було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань, пояснив, що 19.07.2022р. ОСОБА_1 робив в нього ремонт, а перед тим, як він поїхав в с.Кам`яне та був зупинений поліцейськими, він запропонував йому випити квас, який в нього був, оскільки ОСОБА_1 скаржився на біль в животі. ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 того дня алкогольні напої не вживав і запаху алкоголю від нього чути не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, а також показання свідка, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла до наступного.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 цього Кодексу встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до п.3 розд.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015р. №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 в момент його зупинки, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про безпідставність пред`явлення поліцейським вимоги щодо доцільності проходження ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Розділом ІІ цієї Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів. Пунктом 5 цього розділу передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На дослідженому в судовому засіданні відеосаписі не відображено те, що ОСОБА_1 було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, за допомогою якого поліцейські провели його огляд на стан сп`яніння.

Також, п.6 розд.ІІ вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився без участі свідків.

Пунктом 5 розд.ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018р. №1026, передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

На дослідженому в судовому засіданні відеозаписі не відображено те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а також момент його зупинки поліцейськими. Однак, саме процес керування транспортним засобом є однією з невід`ємних ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому і повинен бути зафіксований належним чином.

Також, на відеозаписі відображено те, що ОСОБА_1 фактично не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння та виявив бажання пройти такий огляд в іншому порядку, але поліцейські йому відмовили, що є порушенням вимог ст.266 КУпАП, відповідно до якої у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім того, у відповідності до п.7 розд.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015р. №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

У наданих поліцією відеозаписах відсутнє підтвердження ОСОБА_1 про те, що він вживав алкогольні напої до того часу, як був зупинений працівниками поліції.

У зв`язку з цим, суддя вважає, що вказані відеозаписи не є повним та беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи відсутні докази, які б передбачали такий рівень доказування, що не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим неможливо встановити в його діях наявність складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Про закриття провадження в адміністративній справі суд виносить постанову (п.3 ч.1 ст.284 КУпАП).

Керуючись ст.7, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення за є.у.н.512/495/22 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадженням закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області (ч.ч.2, 3 ст.294 КУпАП).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.