Справа № 569/2232/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Яковлєв Д.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 294363, 31 січня 2022 року о 09 год. 24 хв. в м. Рівне по вул. Гагаріна, 12, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Infiniti д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, підвищена жвавість, виражене треміння пальців рук. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовилась у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 та її захисник адвокат Лішневець І.П. зазначили, що 31 січня 2022 року ОСОБА_1 в КП «РОЦПЗН» РОР пройшла огляд на стан наркотичного сп`яніння та надали суду висновок. Просили провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 та її захисника адвоката Лішневця І.П., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За правилами ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З наданого висновку КП «РОЦПЗН» РОР від 31.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 пройшла дослідження на предмет наявності сп`яніння, забір зразка відбирався о 10:40 год., тобто в межах строку передбаченого ч. 4 ст. 266 КУпАП. Згідно висновку огляду в ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Виходячи з правил ст. 266 КУпАП та за вищевказаних обставин, дії ОСОБА_1 не утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, остання пройшла огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, у визначений строк, а відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, п.1 ст.247, ст. ст. 251, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом десяти днів.

Суддя Рівненського міського суду Д.В. Яковлєв