Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Нікітюка П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 15 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 15 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Вказує, що після проходження такого огляду на місці зупинки працівники поліції запропонували йому пройти огляд у медичному закладі на що він відповів питанням чи має це зміст. Після цього працівник поліції роз`яснив йому його права і він порадившись з адвокатом звернувся до поліцейських з проханням відвезти його у медичний заклад для проходження вказаного огляду, проте вони йому відмовили мотивуючи це тим, що вже розпочали оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Стверджує, що звертався до КП "Острозька психіатрична лікарня", де у присутності лікаря пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера, результат якого був 0,2 проміле, однак працівники лікарні відмовили надати йому підтверджуючі документи результатів такого огляду. Зауважує, що факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння має фіксуватися у присутності двох свідків, однак працівники поліції їх не залучали. Вважає, що протокол не може бути належним доказом його вини, оскільки він складений без достатніх на це підстав та з

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 567/429/22 Суддя в суді І інстанції Василевич О.В.

Провадження № 33/4815/4578/22 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

порушенням діючого законодавства. Крім того, на відеозаписі, долученому до справи не видно будь-яких свідків під час оформлення протоколу відносно нього, надання ними письмових пояснень та не зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Судом встановлено, що 23 квітня 2022 року о 16 год. 30 хв. в м. Острог по вул. Татарська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Honda Acсord", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest №6810" було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду становить 0,51 проміле, що підтверджується тестом № 3031 від 23.04.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням водія на огляд до медичного закладу та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на CD-диску.

Свідки під час проведення огляду не залучалися, оскільки працівниками поліції здійснювалася його відеофіксація, що передбачено та відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Підстав для висновку, що освідчення ОСОБА_1 було здійснено з порушенням законодавчо встановленого порядку не вбачається.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №022818 від 23 квітня 2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, тестом газоаналізатора "Drager Alcotest № 6810" №3031 від 23.04.2022 року та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на CD-диску.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, оскільки підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів без будь-яких зауважень.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти вказаний огляд у медичному закладі ОСОБА_1 відповів, що не бачить у цьому сенсу та визнає результати огляду на місці зупинки. Також зазначив, що вчора вживав алкоголь.

Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Острозького районного суду Рівненської області від 30 червня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 09 вересня 2022 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.