МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 370/1382/22

"04" листопада 2022 р. Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши матеріали БПП в с. Чайки УПП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №061690 від 16.09.2022 року цього ж дня о 10 год. 50 хв., на 51 км автодороги Київ Чоп, водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

У суді захисник ОСОБА_1 , адвокат Гавриленко В.О. просив суд закрити провадження у даній справі в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свою позицію обґрунтував тим, що не зазначено бодікамери з якої зроблено копію відеозапису, відсутній акт, щодо відмови від проходження освідування за допомогою газоаналізатора. ОСОБА_1 не було запропоновано передати право керування іншій особі та не ознайомлено останнього з направленням до медичного закладу. Свою позицію захисник виклав в письмовому клопотанні яке додано до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення адвоката Гавриленка В.О., дослідивши наявні у справі докази, суд керується наступним.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, порядок огляду водіїв на стан сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП, відповідно до частини 1 якої особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, у матеріалах справи відсутні будь-які докази відсторонення ОСОБА_1 , від керування транспортним засобом, зазначеним у протоколі.

Крім того, в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, відсутні відомості про те, що на місці водію пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, було порушено вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказам Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства ВНУТРІШНІХ справ України №1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристрою, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію.

Відповідно до даної інструкції фото та кіно зйомка може проводитись на портативні відеорестратори.

Згідно п.п. 2, 3 розділу 2 даної інструкції:

- Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

- Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку) (додаток 1), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що до протоколу додається відеозапис на будь-якому носії, не зазначено яким технічним пристроєм проводилась дана із зазначенням інвентарного та номенклатурного номерів даного пристрою, його марка, відсутні відомості про його сертифікацію, де він саме був розміщений.

Таким чином незрозуміло чи проводилась відеозйомка працівниками поліції на пристрій дозволений вище вказаною інструкцією чи за допомогою іншого не передбаченого інструкцією пристрою, наприклад власного мобільного телефону.

Відповідно положення вище вказаної інструкції працівники поліції не мають право здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями чи іншими не передбаченими інструкцією пристроями.

Так, в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року №К/9901/1403/17 (справа №524/5536/17) йдеться, зокрема, про таке: «суди попередніх інстанцій вірно зазначили про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис».

Окрім того, у відповідності до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, вважаю, що в даному випадку не було дотримано процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП. Факт відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння а ні на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а ні у закладах охорони здоров`я не підтверджується жодними доказами, наявними у матеріалах справи. Крім того, суть правопорушення, викладена у протоколі, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема щодо проходження тесту на вживання алкоголь.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 , суд не знаходить складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього ж Кодексу а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю у його діянні складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а також особою, щодо якої її винесено чи потерпілим до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона буде оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя А.В. Косенко