справа № 361/6701/22
провадження № 3/361/4152/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст. 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2022 до суду надійшли матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 102214 від 28.11.2022 ОСОБА_1 28.11.2022 близько 11-00 години в АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою в присутності громадян, чим вчинив дрібне хуліганство, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 102215 від 28.11.2022 ОСОБА_1 28.11.2022 близько 11-00 години в АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження працівників поліції не реагував, хватався за форменний одяг, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції, чим вчинив дрібне хуліганство, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

На підставі ст. 36 КУпАП суд, вважає за доцільне зазначені справи про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження для спільного розгляду і вирішення, оскільки справи стосовно ОСОБА_1 розглядаються одним і тим же органом.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення категорично заперечив та пояснив, що 28.11.2022 його безпідставно зупинили працівники поліції та почали звинувачувати у порушенні правил дорожнього руху. На його прохання пояснити, в чому полягає його неправомірна поведінка працівники поліції неправомірно застосували до нього заходи фізичного впливу, а саме силоміць витягнули його з автомобіля, заломили руки і поклали на землю обличчям вниз, вживаючи при цьому нецензурну лексику, обзиваючи та принижуючи його людську гідність. В цей час з дворів вийшли сторонні люди, які почали всі ці дії працівників поліції фіксувати відеозаписом на телефони, при цьому вони говорили поліціантам, щоб вони припинили насильницькі дії відносно ОСОБА_1 . В подальшому працівники поліції звинуватили останнього в тому, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та повезли його в лікарню на освідування, однак висновок лікаря не виправдав їх сподівань, після чого вони відвезли його в поліцейський відділ, де склали відносно нього матеріали про вчинення адміністративного правопорушення. Вважає саме дії працівників поліції неправомірними, так як вони завдали йому тілесні ушкодження, в зв`язку з чим він звертався за медичною допомогою, тому він звернувся до ДБР щодо вчинення поліцейськими відносно нього неправомірних дій. Будь-яких неправомірних дій, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, він не вчиняв.

На підтвердження своїх слів надав висновок Броварського КДЦ КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня», щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 28.11.2022 відповідно до якої у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння, медичну довідку чергового лікаря КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області про те що 28.11.2022, ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою та відповідно до якої йому поставлено діагноз «струс головного мозку», виписку із медичної карти стаціонарного хворого №014571/2022 відповідно до якої ОСОБА_1 проходив лікування з 01.12.2022 по 09.12.2022 року в ангіоневрологічному відділенні КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня», копії яких долучаються до матеріалів справи, а також надав для огляду наявні в телефоні фотографії та відео вказаної події, що йому перенаправили свідки події, які її фіксували на телефон.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи про адміністративні правопорушення вбачається, що на підтвердження зазначених в обох протоколах обставин долучені одні й ті ж документи чи копії документів.

Так, до матеріалів адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП додано:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 102214 від 28.11.2022 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП;

- ксерокопія рапорту ПОГ СВГ ВП Броварського РУП ГУНП в Київській області А. Казюкалова щодо обставин затримання ОСОБА_1 та застосування відносно нього спеціального поліцейського засобу кайданки, в зв`язку із висловлюванням останнім нецензурної лайки в бік поліцейських;

- ксерокопія письмового пояснення ОСОБА_2 від 28.11.2022 по факту сварки чоловіка в військовому бушлаті зеленого кольору з поліцейськими, його висловлювання словами нецензурної лайки в бік поліцейських та застосування поліцейськими заходу фізичного впливу - кайданки;

- ксерокопія письмового пояснення ОСОБА_3 від 28.11.2022 по факту сварки чоловіка в військовому бушлаті зеленого кольору з поліцейськими, його висловлювання словами нецензурної лайки в бік поліцейських та застосування поліцейськими заходу фізичного впливу - кайданки;

- ксерокопія протоколу АЗ № 079542 про адміністративне затримання ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП для розгляду справи, складання адміністративних матеріалів, встановлення особи.

До матеріалів адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП додано:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 102215 від 28.11.2022 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП;

- ксерокопія рапорту ПОГ СВГ ВП Броварського РУП ГУНП в Київській області А.Казюкалова щодо обставин затримання ОСОБА_1 та застосування відносно нього спеціального поліцейського засобу кайданки, в зв`язку із висловлюванням останнім нецензурної лайки в бік поліцейських;

- письмове пояснення ОСОБА_2 від 28.11.2022 по факту сварки чоловіка в військовому бушлаті зеленого кольору з поліцейськими, його висловлювання словами нецензурної лайки в бік поліцейських та застосування поліцейськими заходу фізичного впливу - кайданки;

- письмове пояснення ОСОБА_3 від 28.11.2022 по факту сварки чоловіка в військовому бушлаті зеленого кольору з поліцейськими, його висловлювання словами нецензурної лайки в бік поліцейських та застосування поліцейськими заходу фізичного впливу - кайданки;

- ксерокопія протоколу АЗ № 079542 про адміністративне затримання ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП для розгляду справи, складання адміністративних матеріалів, встановлення особи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Касаційний адміністративний суд, розглядаючи справу № 524/4668/17 ухвалив Постанову від 28.05.2020, в якій зазначив, що суди обґрунтовано не взяли до уваги рапорт інспектора поліції, зважаючи на те, що він є зацікавленою особою при розгляді цієї справи. Отже, рапорт працівника поліції не може слугувати допустимим джерелом доказів винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом захисту від неправомірних посягань в даному випадку є громадський порядок, тобто система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протистояти себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним, явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за ст.173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у вигляді порушення громадського порядку та спокою громадян та суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства.

Дії під час сварки або конфлікту утворюють дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин.

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, формулювання обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ст. 173 КУпАП, оскільки не є конкретним та не містить всіх необхідних ознак, які повинні бути вказані в обвинуваченні, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 102214 від 28.11.2022 відсутні обов`язкові ознаки вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Розгляд справи щодо притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності здійснюється судом в межах висунутого обвинувачення і суд не має права перебирати на себе повноваження сторони обвинувачення та виходити за межі обвинувачення, встановлюючи обставини, які не були вказані в обвинувачення та явно погіршують становище обвинуваченого.

Разом з тим, згідно з матеріалами справи вбачається, що в даному випадку, відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, котрі є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень.

Крім того, ст. 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Аналіз положень статті 185 КУпАП дає можливість прийти до висновку, що під злісною непокорою розуміється відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 102215 від 28.11.2022 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме, яку наполегливу, неодноразово повторену вимогу чи розпорядження працівника поліції відмовився виконувати ОСОБА_1 , або яке зневажливе ставлення проявив останній до працівників поліції.

Крім того, до протоколу не додано доказів злісної непокори ОСОБА_1 законній вимозі чи розпорядженню працівника поліції.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (VastbergataxiAktiebolagandVulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 Верховний Суд у справі №760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу правопорушення, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та 185 КУпАП, є недоведеним, а, відповідно, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 173, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення № 361/6701/22 (провадження № 3/361/4152/22) та № 361/6703/22 (провадження № 3/361/4153/22), присвоїти об`єднаному провадженню № 361/6701/22 (провадження № 3/361/4152/22).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко