Справа № 307/1046/22
Провадження № 3/307/495/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, уродженкою та мешканкою АДРЕСА_1 , передбачене ч. 4 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗК, № 48/292/АВ/ППТ, з 2020 року по день інспекційного відвідування 22.02.2022, ФОП ОСОБА_1 залучає на посаді бухгалтера ОСОБА_2 з якою не укладено ні трудовий, ні договір цивільно-правового характеру.

Вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 41 КУпАП виходячи з наступного.

Статтею 41 ч. 4 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства, вчинене повторно протягом року після вчинення порушення передбаченого частиною третьою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктами 52, 53 постанови Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 20 травня 2020 року у справі N 524/5741/16-а (номер провадження N К/9901/33786/18), вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки уважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Долучені до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення, акт Управління Держпраці у Закарпатській області, припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 23.03.2022, які складені суб`єктом владних повноважень не доводить вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 41 КУпАП.

Відсутні докази про притягнення на протязі року ОСОБА_3 до відповідальності за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Пояснення від бухгалтера ОСОБА_4 по факту інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення працівниками інспекції не відібрано.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_4 не працює у неї , а тільки інколи консультує її з питань ведення бухгалтерії безоплатно.

За таких обставин підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 41 КУпАП відсутні.

Із приписів ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 247 п. 1, 245, 251, 266, 280, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 41 КУпАП закрити за відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Гримут