ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/340/22Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 33/817/184/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 31 грудня 2021 року о 00 год. 50 хв. По вул. Фабрична, 2 у м. Тернополі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора "Alcotest 7510", ARLM-0300 (повірка дійсна до 12 квітня 2022 року), на табло якого висвітлило результат - 1,12 % проміле. Водій з вказаним результатом був згідний та не виявив бажання проїхати в найближчий медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена із порушенням норм матеріального права.

Вказує, що матеріалами справи не зафіксовано зупинку транспортного засобу працівниками поліції та порушення ним правил дорожнього руху, що, на його думку, давало б підстави для такої зупинки. Виходячи з цього, апелянт стверджує про незаконність дій працівників поліції щодо фіксації правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, що є порушенням вимог ст.266 КУпАП і тягне за собою недійсність провеленого огляду на стан сп`яніння.

Зазначає про відсутність належно оформленого направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу з метою виявлення стану сп`яніння, що також є підставою для скасування оскаржуваного ним рішення суду.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сампара Н.М., які належним чином були повідомлені апеляційним судом про дату, час та місце судового розгляду не з`явивлия. Одночасно, представник апелянта адвокат Сампара Н.М. подала до апеляційного суду заяву, відповідно до якої просить проводити апеляційний розгляд без їх участі.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин, вважаю, що розгляд справи можливо провести без участі осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306498 від 31 грудня 2021 року о 00 год. 50 хв. по вул. Фабрична, 2 у м. Тернополі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора "Alcotest 7510", ARLM-0300 (повірка дійсна до 12 квітня 2022 року), на табло якого висвітлило результат - 1,12 % проміле. Водій з вказаним результатом був згідний та не виявив бажання проїхати в найближчий медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції, підтверджується, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення ним правил дорожнього руху, про що йому було роз`яснено та в подальшому притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 чт.126 КУпАП.

Тому, твердження апелянта про незаконність його зупинки працівниками поліції є його суб`єктивною оцінкою положень нормативно-правових актів, які регламентують повноваження поліцейських щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також відеозаписом підтверджується, що у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння працівником поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу "Alcotest 7510", ARLM-0300 (повірка дійсна до 12 квітня 2022 року) на що ОСОБА_1 погодився. За результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора "Alcotest 7510", ARLM-0300 (повірка дійсна до 12.04.2022 року) виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 1,12 % проміле.

Надалі, після проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 запропоновано проведення такого ж огляду в закладі охорони здоров`я, від чого він відмовився.

Твердження апелянта про відсутність направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 вказує в своїй апеляційній скарзі є безпідтавним та спростовується доказами наявними у матеріалах справи. (а.с. 6)

Тому, доводи апеляційної скарги стосовно того,що ОСОБА_1 не було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі є надуманими та безпідставними.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя