Справа № 561/858/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року смт. Зарічне

Суддя Зарічненського районного суду Рівненської області Снітчук Р.М.

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду смт. Зарічне матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серники Зарічненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працюючого священиком Свято-Георгіївського храму УПЦ, - за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2022 року серії ААД № 120386, складеного щодо ОСОБА_1 , вбачається, що він 19 вересня 2022 року о 17 год. 20 хв. на автодорозі КПП "Дубровиця-Зарічне-Прикладники" керував автомобілем марки «Pegeot Partner», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, від проходження медичного огляду на встановлення алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи в суді винним себе ОСОБА_1 не визнав. При цьому пояснив, що в зазначений у протоколі час він транспортним засобом не керував, стояв на обочині, бо в автомобілі закінчилося пальне. Він сидів у транспортному засобі, нав намір залити пального з каністри, двигун в автомобілі не працював, фари були вимкнені. Через деякий час до нього підійшли військові, а потім під`їхали працівники поліції. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проходити відмовився, оскільки під час керування працівниками поліції не зупинявся. Факту вживання спиртного не заперечував, випив 200 гр. кагору.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, відеозаписи з місця події, вважаю їх такими, що не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.

Згідно із п.п.4, 5 Розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018р. №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005р. з наступними змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З відтвореного в ході розгляду справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зазначеним у протоколі автомобілем не керував, транспортний засіб припаркований на узбіччі і не рухається, тобто факту керування ОСОБА_1 цим транспортним засобом та факту його зупинки при цьому працівниками поліції не зафіксовано.

Суд не визнає належним та достатнім доказом у справі наданий відеозапис з місця події, оскільки він не відображає того, що ОСОБА_1 під час руху транспортним засобом був зупинений працівниками поліції та після його зупинки йому у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Зазначений відеозапис не є безперервним та не містить всіх обставин, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення також відсутня вказівка на технічний пристрій, яким здійснювалася відеозйомка.

Відповідно до ч. 2 ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Разом з тим у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на встановлення алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

У ході розгляду матеріалів встановлено, що момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції не зафіксовано та відеозапис, долучений до матеріалів справи, такої інформації не містить. Крім того, чинне законодавство не передбачає проведення медичного огляду на встановлення алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи викладене, вважаю, що зібрані у справі докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (Постанова ВАС КАС від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до постанови Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, дослідивши надані письмові докази, відеозапис з місця події, вважаю за вірне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, ч. 1 ст. 130, ст. 247, 251, 252, 266, 280, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя: Р. М. Снітчук