ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/1251/20Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 33/817/130/22 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

його захисника - адвоката Янчишина В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Янчишина В.Й. на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 420, 40 гривень судового збору.

Згідно даної постанови, 23 листопада 2020 року о 07:15 год. в м.Скалат по вул.Грушевського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння - відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, вказану постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом належним чином не з`ясовано усіх обставин справи, оскільки транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, відсутні законні підстави для зупинки його автомобіля.

Стверджує, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння і він бажав пройти огляд у медичному закладі, але поліцейські не надали йому такої можливості.

При цьому свідки були відсутні і судом не допитані, а відеозапис з місця події є недопустимим доказом, оскільки відсутні дані про технічний прилад, яким було його здійснено.

Також у матеріалах справи відсутні свідоцтво про повірку приладу газоаналізатор, а також направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останнього. Про постанову йому стало відомо тільки після одержання її копії 28.01.2022 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 497365 від 23.11.2020 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі у присутності двох свідків.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння у медичному закладі.

Зазначені обставини та присутність вказаних свідків доводяться даними, відображеними на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави зупинки, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і його права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 було зупинено через відсутність у темну пору доби освітлення номерного знаку, але вказану несправність він усунув на місці і адміністративні матеріали з цього приводу відносно нього не складались, тому твердження захисника, що автомобіль було зупинено безпідставно не підлягають задоволенню.

При цьому ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом і відмовився проходити огляд для визначення стану сп`яніння, у зв`язку із коронавірусною інфекцією.

Доводи захисника, що у матеріалах справи відсутні свідоцтво про повірку приладу газоаналізатор, а також направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, тому вказані документи не впливають на правильність встановлених обставин та висновків суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Янчишина В.Й. про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Янчишину В.Й. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Янчишина В.Й. залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя