БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 514/884/22 Провадження № 3/497/928/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2022 року суддя Болградського районного суду Одеської області Висоцький Сергій Олександрович , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Казахстану, громадянина Казахстану, не інваліда, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження № НОМЕР_1 від 16.04.2003 року, видане республікою Казахстан,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2022 року о 23:20 годині, на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в районі прикордонного знаку №0714, було виявлено та затримано групу осіб у складі трьох громадян, одним з котрих був ОСОБА_1 , який незаконно разом з іншими, поза пунктом пропуску у пішому порядку намагався перетнути державний кордон України в бік Республіки Молдови, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

За даним фактом дільничним інспектором прикордонної служби віпс «Підгірне» відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Справа надійшла до суду 24.08.2022 року для розгляду на підставі Постанови Одеського апеляційного суду від 11.08.2022 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від нього до суду не надходило. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Вимогами ст. 268 КУпАП не встановлена обов`язкова присутність особи, яка приягується до відповідальності в судовому засіданні. Відтак, суд вважає за можливе розгляду справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державний кордон України» Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України» перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

За результатами досліджених доказів, суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Викладене підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №163367 від 31.07.2022 року, рапортами інспекторів прикордонної служби від 31.07.2022 року, поясненнями ОСОБА_1 , іншими матеріалами справи.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинені групою осіб.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, надані пояснення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та інші вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, а також те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності й відсутність матеріальної шкоди..

Обставинами, що пом`якшують відповідальність, є щире каяття правопорушника.

Обставин, що обтяжують відповідальність особи, - судом не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного та враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, особи правопорушника, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, відсутність будь-яких негативних наслідків та шкоди, суд дійшов висновку про малозначимість вчиненого адміністративного правопорушення та можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 9-11, 22, 33-35, 204-1, 221, 246, 251, 252, 283-285, 294, 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити його від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Провадження по справі закрити.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.О.Висоцький