Провадження № 3/193/199/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

06 квітня 2022 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Шумська О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює подієм ПРАТ - ЦГЗК,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2022 року у відношенні ОСОБА_1 , складено протокол серії БД №252787, згідно якого 18.03.2022 о 14:10 годині на а/д Дніпропетровськ-Миколаїв на 48 км+800 м, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY д.з. НОМЕР_1 здійснив обгін транспортного засобу ВАЗ-2106 д.з. НОМЕР_2 на перехресті з правого боку, який повертав праворуч на вулицю Зоряну. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник Чеботар Станіслав Олегович не з`явились.

Дослідивши матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обстави кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності».

В постанові ПВС України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», вказано, що при розгляді справ зазначеної категорії суду необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Враховуючи викладене та аналізуючи інформацію, що відображена в протоколі серії БД №252787, прихожу до висновку, що вказаний протокол не містить доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, статтею 124 КУпАП, зокрема передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху водієм, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Очевидно, що диспозиція даної статті є бланкетною, у зв`язку з чим необхідно ретельно з`ясовувати у чому саме які саме пункти Правил дорожнього руху України були порушені та чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом наслідками. Такий висновок міститься в п. 3 постанови ПВС України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Однак посадовою особою Національної поліції України, розгляд справи про адміністративне правопорушення, було проведено необ`єктивно. Так, при розгляді справи посадовою особою Національної поліції України проігноровано пояснення ОСОБА_1 та залишені без уваги слідова інформація та розташування транспортних засобів зафіксовані у схемі місця ДТП, що підтверджується наступним.

В протоколі серії БД №252787 від 18.03.2022 в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив що (дослівно): «Не згоден. Чоловік увімкнув лівий сигнал повороту, потім різко почав повертати праворуч. Чоловік інвалід без однієї руки. Задні указники поворотів тоновані».

Крім того, в письмовому додатковому поясненні ОСОБА_1 , яке долучене до матеріалів справи представником ОСОБА_1 , останній пояснив, що безпосередньо перед настанням ДТП, керований ним автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_3 рухався позаду автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 . При наближенні до перехрестя, на якому відбулося зіткнення, вказаний автомобіль почав сповільнюватися та зміщуватися вліво впритул до лінії розмітки, що розділяла зустрічні напрямки руху, одночасно з цим на автомобілі «ВАЗ 21063» увімкнувся покажчик лівого повороту. Так як на перехресті дорога примикала з обох боків, то ОСОБА_1 зрозумів, що водій автомобіля «ВАЗ 21063» збирається на перехресті повертати ліворуч. Ширина дороги дозволяла проїхати повз вказаний автомобіль з правого боку, тому ОСОБА_1 змістив свій автомобіль ближче до правого краю дороги та продовжив рух зменшивши швидкість. При подальшому наближенні до автомобіля «ВАЗ 21063», він не доїхавши до перехрестя, несподівано з крайнього лівого положення почав повертати праворуч в напрямку правого примикання дороги. Побачивши даний маневр, ОСОБА_1 відразу застосував гальмування та машинально відворот керма праворуч, в процесі чого правими колесами виїхав на узбіччя, при цьому ліва половина автомобіля знаходилась на асфальтному покриті. В процесі гальмування його автомобіль лівим боком зачепив правий бік автомобілю «ВАЗ 21063». Також ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль «ВАЗ 21063» «зрізав кут» перед перехрестям, так як зіткнення відбулося ще до закруглення дороги, що примикає праворуч. Після зіткнення автомобіль «Toyota Camry» відкинуло праворуч та він повністю виїхав за праву межу проїзної частини. Далі виявилось, що автомобілем «ВАЗ 21063» керував літній чоловік, у якого була відсутня рука. Це ОСОБА_1 зрозумів, так як у водія був підколотий рукав куртки, та крім того в подальшому водій показав посвідчення інваліда 2 групи.

Обставини настання зіткнення, вказані ОСОБА_1 підтверджується фотознімком №1 з місця ДТП, на якому видно один слід юзу правого колеса автомобілю «Toyota Camry» по узбіччю, зі зламом наприкінці сліду, з чого можна зробити об`єктивний висновок про те, що під час гальмування та до моменту зіткнення, ліва частина автомобіля «Toyota Camry», знаходилась на проїзній частині, приблизно на пів корпусу від правого краю асфальтного покриття, а після зіткнення автомобіль дійсно повністю з`їхав з асфальтного покриття. Крім того, злам сліду юзу, який вказує на місце зіткнення, розташований до початку примикання дороги праворуч, тобто ще до перехрестя. Таке розташування сліду підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобіль «ВАЗ 21063» почав повертати праворуч з крайнього лівого положення. Інакше, якщо припустити, що автомобіль «ВАЗ 21063» повертав, відповідно до Правил дорожнього руху, з крайнього правого положення, тоді автомобіль «Toyota Camry» мав би повністю виїхати на узбіччя, для об`їзду автомобіля «ВАЗ 21063» з правого боку, та відповідно залишити два сліди юзу на узбіччі, чого на справді не відбулося.

Так, само фотознімки №2 та №3, на яких видно слід зламу лівого колеса автомобіля «Toyota Camry», вказує на те, що до зіткнення «Toyota Camry» лівими колесами рухався по асфальтному покриттю, а місце зіткнення знаходиться ліворуч від лінії розмітки 1.1 Правил дорожнього руху (пряма суцільна лінія), тобто на проїзній частині перед перехрестям.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, перехрестя - місце перехрещення,

прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Як видно з наданих фотознімків №1-3, місце зіткнення (з урахуванням розташування зламу сліду юзу правого колеса та слід зламу лівого колеса автомобіля «Toyota Camry») знаходиться перед початком закруглення країв проїзних частин.

Враховуючи те, що місце зіткнення знаходиться за межами перехрестя, а саме перед ним, тому відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_1 здійснював обгін на перехресті. Натомість маються об`єктивні підстави вважати, що саме водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху, згідно яких:

- 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- 10.4 Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині.

Судом виявлено, що вказані сліди не зафіксовані у схемі місця ДТП, а й розміри проїзних частин, розмірм розташування дорожньої розмітки, при цьому розмітка 1.1, яка позначає межі проїзної частини, і яку видно на фотозображеннях №1-3, не вказана взагалі. Крім того, вказане на схемі місце зіткнення не відповідає його фактичному розташуванню. Всі вказані суттєві недоліки схеми місця ДТП дають підстави вважати її недопустимим доказом у справі.

Згідно до Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами - особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами при відсутності однієї верхньої чи нижньої кінцівки, кисті чи стопи, а також деформація кисті чи стопи, що значно ускладнює їх рухи. Як виняток можуть допускатися особи з однією ампутованою гомілкою і протезом, якщо ампутаційна кукса не менше 1/3 гомілки і рухомість у колінному суглобі ампутованої кінцівки повністю збережена. З урахуванням вказаної норми, ОСОБА_3 не мав права керувати автомобілем, так як за відсутності однієї руки останній під час керування автомобілем створює небезпеку для руху як собі так і іншим учасникам дорожнього руху. Здійснюючи керування однією рукою, ОСОБА_3 своїми діями створює передумови для настання ДТП. Тому судом не виключається вірогідність того, що перед настанням ДТП ОСОБА_3 не впорався з керуванням та несвідомо допустив небезпечний маневр.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , усі вище вказані обставини були проігноровані посадовою особою, яка безпідставно та незаконно склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Досліджені обставини, порушення, допущені посадовою особою Національної поліції України при складанні схеми місця ДТП, протоколу про адміністративне правопорушення, невірна кваліфікація дій водіїв та відсутність будь-яких доказів порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , вказують на відсутність правових підстав для висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції ЄСПЛ, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення ЄСПЛ є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будьякого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02). Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст.280,283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.В.Шумська