ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: частина перша статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Керімов Алік Замірович,

на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТОВ «БУС-К», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТОВ «БУС-К», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн без конфіскації продукції та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою судді, 07 грудня 2021 року близько 13:00 години за адресою: м. Харків, вул. Велика Кільцева, 66/1, керуючи а втобусом «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом «Харків-Куп`янськ» без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 порушив статтю 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», статті 19, 58 Господарського кодексу України та статтю 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення винесено з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції усіх обставин справи, у зв`язку з чим скаржник прохав скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року, а провадження закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції не розібрався в тому, що ОСОБА_1 виконував функції водія транспортного засобу відповідно до трудового договору з ТОВ «БУС-К», який є володільцем та користувачем автобуса «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вважає, що суб`єктом господарювання є саме ТОВ «БУС-К», яке здійснює свою діяльність на підставі ліцензії, натомість водій ОСОБА_1 , який перебуває в трудових відносинах з ТОВ «БУС-К» та здійснює виключно функції водія, за що отримує заробітну плату, не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, так як не є суб`єктом господарювання, а тому не має права на отримання ліцензії з метою отримання доходу від здійснення господарської діяльності.

Крім того, скаржником зазначено, що місцевий суд при розгляді даної справи не застосував принцип jura novit curia («суд знає закони»).

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Керімов А.З. подав до суду апеляційної інстанції клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, яке було задоволено судом. Однак під час судового засідання встановити відеозв`язок із заявником не вдалося, з причин відсутності останнього.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 07 грудня 2021 року близько 13:00 години за адресою: м. Харків, вул. Велика Кільцева, 66/1, керуючи автобусом «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом «Харків-Куп`янськ» без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

При розгляді справи суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Господарського кодексу України (далі ГК України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За статтею 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно статті 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

За частиною першою статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відтак, диспозиція зазначеної статті містить 3 окремих форми вчинення даного адміністративного правопорушення, які, в тому числі, можуть бути пов`язані між собою, а саме:

- провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності;

- провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії;

- провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, в залежності від його об`єктивної сторони, можуть бути як фізичні, так і юридичні особи, в тому числі й фізичні особи-підприємці.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Як зазначено вище, законодавець визначив однією з обов`язкових ознак підприємництва систематичність, тобто неодноразове виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Докази неодноразового надання послуг з перевезення пасажирів на транспортному засобі «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та отримання останнім за це грошових коштів в матеріалах справи відсутні.

Крім того, ліцензію на право надання послуг з перевезення пасажирів може отримати лише суб`єкт підприємницької діяльності, натомість ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ТОВ «БУС-К», обіймаючи посаду водія автобуса, за яким було закріплено автобус «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 не є зареєстрованим суб`єктом підприємницької діяльності, тому він не може отримати ліцензію на даний вид діяльності, у зв`язку з цим не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, що полягає у здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності та підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

У відповідності до вимог частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Проте жодних допустимих доказів, які б підтвердили, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, надаючи послуги з перевезення пасажирів, матеріали справи, які надійшли до суду першої інстанції, не містять.

Орган, який законом уповноважений виявляти та фіксувати адміністративні правопорушення у встановленому законом порядку, не надав достатніх, належних і достовірних доказів учинення собою правопорушення, яке зазначено в протоколі.

Суд не уповноважений законом збирати докази винуватості особи. Обов`язком суду є перевірити та оцінити докази, їх достатність та достовірність, які зібрані посадовою особою, яка склала протокол, а також докази сторони захисту для ствердження своєї позиції.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На зазначені обставини суддя суду першої інстанції уваги не звернув та прийняв помилкове рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, тобто у провадженні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Висновки суду

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суддею місцевого суду допущено неправильне застосування норм матеріального права, то постанова про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, підлягає скасуванню, з постановленням нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Керімов Алік Замірович задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль