Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1391/22 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції за участю секретаря Кошиль О.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Мельникової Н.О. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мельникової Н.О. на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2022 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , -

встановила:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 496 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що 22.03.2022 близько 22 год. 10 хв. в м. Бердичеві по вул. Житніченка ОСОБА_1 керував мотоциклом Musstang МТ - 150 - 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Мельникова Н.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. Посилається на те, що при ухваленні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Вказує, що ОСОБА_1 стверджує, що транспортним засобом 22.03.2022 р. близько 22 год. 10 хв. не керував, за кермом був його друг ОСОБА_2 .

Працівники поліції на момент зупинки транспортного засобу не були присутні, водія транспортного засобу в момент кермування не бачили, встановлення кермувальника транспортного засобу здійснювалось через деякий проміжок часу після зупинки транспортного засобу на підставі припущень осіб, залучених як свідків. На відео, долученому до матеріалів справи, зафіксовано лише процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.Працівниками поліції не надано доказів факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 ..Матеріали справи містять письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які бачили мотоцикли та силуети двох осіб, які пересувались на цьому транспортному засобі. Проте, у судовому засіданні було з`ясовано, що обличчя водія під час кермування жоден з вказаних свідків не бачив: ОСОБА_3 не бачив обличчя водія, так як останній перебував у шоломі, ОСОБА_4 не бачив обличчя водія оскільки рухався позаду мотоцикла.

Щодо письмових пояснень, на які суд посилається як на докази, зауважує на те, що ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що підписував лише протокол, отже, залишається відкритим питання підписання пояснень, відібраних у ОСОБА_3 . Окрім того, при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, що відбувався в автомобілі патрульних, був присутній ОСОБА_1 та два працівники поліції. Водночас, у поясненнях, відібраних у ОСОБА_3 , вказано результати заміру приладу Драгер. Попри те, що ОСОБА_3 не був раніше знайомий з ОСОБА_1 та не бачив обличчя водія на час руху та зупинки мотоцикла, у поясненнях ОСОБА_3 констатовано, що водієм мотоцикла був саме ОСОБА_1 . Вказане свідчить, що пояснення ОСОБА_3 формувалися працівниками поліції з таким змістовним наповненням, що не відповідає повною мірою отриманим поясненням та вводить суд в оману.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що рухався на автомобілі у складі групи територіальної оборони позаду мотоцикла, отже не міг бачити обличчя водія і пасажира. Відомості про те, в який спосіб працівники поліції встановили, хто саме керував транспортним засобом, не знаходить свого відображення у письмових поясненнях.

Окрім того, ОСОБА_1 повідомив, що мав при собі посвідчення водія як документ, що посвідчує особу, який необхідно за нинішніх умов завжди мати при собі, водночас, його товариш ОСОБА_2 не мав жодного документа, який би посвідчував його особу. З огляду на вказану обставину, перебуваючи на вулиці в період дії комендантської години в оточенні озброєних людей (працівники поліції, представники територіальної оборони), оскільки документи при собі мав лише ОСОБА_1 , було прийнято рішення оформлювати матеріали саме на ОСОБА_1 .

Суд в оскаржуваній постанові посилається як на належний доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення на протокол про адміністративне правопорушення. Проте, вказаний документи оформлено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та п. 2 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

ОСОБА_1 та його захисник в апеляційному суді підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за тестом Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Результати огляду на стан сп`яніння водія, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, про що зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані, вірно застосовані, і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП саме за порушення ним п. 2.9(а) Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283, 284 КУпАП.

Так винуватість ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 198635 від 22.03.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- результатом тесту № 41 від 22.03.2022, проведеним на місці зупинки транспортного засобу, цифровий показник якого 0,89‰., роздруківка з результатом тесту підписана ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд проведений за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 у зв?язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, незв?язна мова. Результат огляду на стан сп`яніння 0,89‰., про те, що ОСОБА_1 з результатом погодився, свідчить його підпис в графі "з результатом згоден";

- направленням ОСОБА_1 на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.03.2022 до закладу охорони здоров`я - Бердичівської центральної міської лікарні;

- відеозаписами, які містяться на диску, що приєднаний до матеріалів справи. Зокрема на відеофайлі зафіксований факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольною сп`яніння за допомогою приладу "Drager Alcotest 6820". Будь-яких зауважень чи клопотань щодо процедури проходження і результату огляду ОСОБА_1 на відеозаписах не заявляв.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від 22.03.2022.

- копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.03.2022.

Згідно показів свідка ОСОБА_3 , наданих в суді першої інстанції, того вечора він патрулював в складі самооборони поблизу перехрестя вулиць Огієнка та Макаренка в м. Бердичеві. Близько 22 год. він почув, що їде мотоцикл, а люди, які на ньому їдуть, голосно розмовляють. Оскільки вже була комендантська година, він зупинив мотоцикл за допомогою жесту про зупинку, зробленого ліхтарем. На мотоциклі знаходилось двоє чоловіків в куртках. В чоловіка, що сидів на мотоциклі ззаду, куртка була синюватого кольору, а на водієві була куртка темного кольору. На вулиці освітлення не було, але він зміг впізнати чоловіків, оскільки пасажир мотоцикла відразу підбіг до нього зі словами "я тебе зараз посвічу", а водій залишився сидіти за кермом. Після того, як приїхала поліція він впізнав пасажира мотоцикла - це був ОСОБА_5 , який декілька років тому викрав в нього майно. Водій та пасажир перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Свідку ОСОБА_3 в судовому засіданні було відтворено відеозапис з бодікамери поліцейського, після перегляду якого свідок пояснив, що особа, яка перебуває в службовому автомобілі поліцейських і є водієм ОСОБА_1 , який керував мотоциклом.

Згідно показів свідка ОСОБА_4 , наданих в суді першої інстанції, 22.03.2022 він патрулював вулиці в м. Бердичеві. Після того, як в м. Бердичеві розпочалася комендантська година, на одній із вулиць ним був помічений мотоцикл, який рухався. Хоча вулиця не була освітлена, водія та пасажира він бачив добре, бо в його автомобілі було ввімкнуте дальнє світло фар, а також на його автомобілі встановлені додаткові ліхтарі. Водій мотоцикла був в шоломі червоного кольору з вставками, які відбивають світло. Пасажир був худорлявої статури без шолома. Він розпочав рух за мотоциклом та побачив, що в кінці вулиці мотоцикл був зупинений черговим. Коли вони під`їхали, то ОСОБА_1 казав, що він був за кермом мотоцикла, а пасажир ОСОБА_2 казав, що він його кум. При огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння він був присутній, особисто результату не бачив, бо стояв біля поліцейського автомобіля. Водій та пасажир були з явними ознаками алкогольного сп`яніння, визнавали вживання алкоголю. Пояснення, що долучені до протоколу, писав власноруч і підписував.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 суду повідомив, що ввечері 22.03.2022 мотоциклом Musstang МТ - 150 - 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , керував він, ОСОБА_1 сидів ззаду. Їхали вони до ОСОБА_1 додому по запчастину та мали повернутися назад. Зупинив їх літній чоловік. По приїзду працівники поліції запитали хто власник мотоцикла, а коли ОСОБА_1 відповів, що його - посадили в службовий автомобіль.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що є знайомим ОСОБА_6 . В той вечір вони їхали до нього додому, за кермом був він. ОСОБА_7 був на ньому. Їх зупинили невідома особа, посвітила ліхтарем і вони зупинилися. Підійшов до нього, зняв шолом, через 3 хвилини під`їхала поліція, запитала чий мотоцикл. Гец-Голуб сказав, що його, йому запропонували сісти до автомобіля, де був огляд. Гец-Голуба не питали і він сам не казав, що він керував. Він ( ОСОБА_8 ) весь час розмовляв з теробороною. Мотоцикл забрали. Він пішов до одного місця, а Гец-Голуб до іншого.

В апеляційному суді ОСОБА_1 зазначив, що поліця попросила в нього документи, шоб перевірити належність мотоцикла. Поліція не питала хто був за кермом, вони приїхали пізніше, а зупинила їх тероборона.

Суд критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 мотоциклом не керував, та вважає такі пояснення намаганням посприяти ОСОБА_1 в уникненні від адміністративної відповідальності, такі його пояснення повністю спростовуються поясненнями інших свідків, а також доказами, викладеними вище.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що матеріалами справи не доведено факт керування ОСОБА_1 мотоциклом суд до уваги не приймає, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які 22.03.2022 здійснювали патрулювання вулиць в м. Бердичеві та бачили, що мотоциклом керував саме ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 був пасажиром. При цьому обидва свідки чітко пояснили, яким чином вони впізнали водія та пасажира, свідок ОСОБА_3 під час перегляду відеозапису вказав, що особа, яка перебуває в службовому автомобілі поліцейських і є водієм ОСОБА_1 . Пасажира ОСОБА_2 він знав раніше, оскільки ця особа раніше викрала в нього майно.

Жодного доказу, який би піддавав сумніву достовірність складеного протоколу стосовно ОСОБА_1 та підпису в ньому, справжність показань стану сп`яніння, зафіксованих тестом № 41, стороною захисту не надано.

Надуманими є і доводи захисника про те, що протокол та додані до нього документи складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та п. 2 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки протокол складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», зауважень до нього подано не було.

Крім того вважати що працівники поліції діяли протиправно немає підстав, оскільки їх дії не були оскаржені в установленому законом порядку, не вбачається порушення порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 також і з відеозапису.

З огляду на викладене всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги його захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, та закриття провадження на підставі ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника Мельникової Н.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: