ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/113/22

04 квітня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, посвідчення водія НОМЕР_1 від 16.06.2018, працює вчителем Жалинської гімназії, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2022 року, у м.Костопіль, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшим інспектором СЮП ВП Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №895409 з якого вбачається, що 04.01.2022, близько 17:00 год встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , будучи вчителем фізики та математики Жалинської гімназії, в період часу з вересня місяця по 20 листопада 2021 року вчиняв булінг, тобто діяння, що полягає у насильстві, психологічного та фізичного характеру відносно учня 9-го класу Жалинської гімназії ОСОБА_2 , 2006 р.н. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Остапенко В.С., в судове засідання не з`явились.

Захисником Волинця А.А. подано до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Клопотання обґрунтоване тим, що диспозицією ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. Однією з ознак булінгу є систематичність. Вказує у клопотанні, що докази існування факту неодноразовості вчинення дій, передбачених зазначеною нормою закону, в матеріалах справи відсутні. Розгляд справи здійснюється в межах протоколу, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до відповідальності, але наявний в матеріалах справи протокол не містить конкретних об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі не вказано які саме насильницькі дії були вчинені ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 , які наслідки викликали вказані дії у потерпілого і чи були вони взагалі, або чи могли настати, чи мало діяння систематичний характер, якщо так, то в який період часу з конкретною вказівкою на час кожної події. Також вказує, що у протоколі не зазначено чи могла бути та чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю зазначених у протоколі дітей і до протоколу не додано беззаперечних доказів систематичності вчинення дій, які можливо розцінювати як правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також у протоколі не зазначені відомості про негативні наслідки протиправних дій ОСОБА_1 у вигляді шкоди психічному або фізичному здоров`ю ОСОБА_2 за кожним конкретним епізодом насильницьких дій, які в сукупності підпадали б під ознаки булінгу, відсутні підтверджуючі документи, в тому числі медичні, щодо «насильства психологічного та фізичного характеру». Вказує, що за змістом протоколу невідомо в чому саме полягає булінг з боку ОСОБА_1 , матеріали справи не підтверджують факту застосування фізичного чи психологічного насильства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , заподіяння йому фізичної чи психологічної шкоди. Також вказує, що наявні у матеріалах справи пояснення осіб вказують лише на неналежні дії ОСОБА_1 , які вбачаються лише з пояснень ОСОБА_2 , батьки якого не звертались до відповідних спеціалістів з метою встановлення глибини душевних переживань дитини та наявності у дитини психологічних травм внаслідок дій ОСОБА_1 в частині неправомірних методів виховання дітей шкільного віку, без наявності елементів складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказує, що не кожен конфлікт є булінгом.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протоколи та матеріали, додані до протоколів, суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №895409 від 04.01.2022 вбачається, що 04.01.2022, близько 17:00 год встановлено, що ОСОБА_1 , будучи вчителем фізики та математики Жалинської гімназії, в період часу з вересня місяця по 20 листопада 2021 року вчиняв булінг, тобто діяння, що полягає у насильстві, психологічного та фізичного характеру відносно учня 9-го класу Жалинської гімназії ОСОБА_2 , 2006 року народження.

Із письмового звернення ОСОБА_2 від 24 листопада 2021 року вбачається, що він звернувся за допомогою до директора школи ОСОБА_3 щодо вчителя фізики та математики ОСОБА_1 . Вказує, що коли перебував на дистанційному навчанні, то його побив ОСОБА_1 у будинку ОСОБА_4 , що він заставляв його вживати алкогольні напої та тютюнові вироби, забирав телефон і читав його переписки, а також вчиняв психологічну атаку, а в кінці почав його бити (три удари по голові, удар в губу, два удари в живіт, удар в пах), турбував у позашкільний час, погрожував побити, якщо побачить його після 21 години. Також вимагав купувати у людей спиртні напої, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вимагав їхати з ним в сусіднє село по спиртні напої, принижував у школі.

Із наданих 29 листопада 2021 року письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що його вчитель з фізики і математики ОСОБА_1 , систематично і на протязі тривалого часу вчиняє відносно нього булінг. Так у вересні 2021 року ОСОБА_1 викликав його до свого дому писати контрольну роботу. Вказує, що ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, вдарив його кулаком у в обличчя, внаслідок чого розбив губу та вдарив коліном у пах. Також вказує, що ОСОБА_1 змушував його ходити в магазин по спиртні напої і сигарети, пропонував вживати алкоголь з ним. У школі вчитель часто хапав його за волосся та скубав його. Вказує, що раніше його мати давала ОСОБА_1 молоко, м`ясо, яйця, а коли перестала давати продукти, то вчителя почав його ображати. У суботу 20 листопада 2021 року він не витримав і розповів усе директору гімназії, а ще вирішив записати відео про протиправні дії вчителя в його сторону. Вказує, що ОСОБА_1 телефонує йому в ночі , погрожує та ображає, чинить тиск на нього. Вказує, що боїться вчителя.

З письмової записки ОСОБА_5 , адресованої начальнику служби у справах дітей Костопільської міської ради вбачається, що останній неодноразово спілкувався із старшими братами ОСОБА_2 щодо невиконання останнім домашніх завдань по його предметам, з питань поведінки на заняттях, під час яких він по кілька разів робив ОСОБА_6 зауваження за його розмови, які заважали проводити уроки. Вказує, що надавав ОСОБА_6 відповідь чому у нього оцінки «3», а в інших «4» і що його балів полягало в тому, що він часто не виконував завдань освітньої програми. Вказує, що учні класу, у якому навчається ОСОБА_6 , починаючи з 5 класу приходили до нього на квартиру, де він проводив додаткові заняття, а факт пропонування ОСОБА_6 алкоголю та цигарок не відповідає дійсності. Також вказує, що попереджав учнів класу та ОСОБА_7 про наслідки у вигляді низьких балів у тому разі якщо учні не будуть виходити на відеозв`язок по кілька уроків поспіль і не вважає такі дії погрозами здоров`ю чи життю учнів.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

При цьому суд враховує, що із наявного в матеріалах справи аналізу анкетування виявлення психологічного мікроклімату в учнівському колективі 8 класу, складеного класним керівником ОСОБА_8 11.03.2021 вбачається, що аналіз результатів дозволив виявити наступний розподіл думок стосовно актуальності проблеми насильства в класі: 50% опитаний дітей вважають, що проблема насильства є актуальною, 50% - що в класі не існує проблеми насильства. Чи зазнають психологічного насильства в навчальному закладі з боку вчителів: 40% - ні, 20% - інколи, 20% - так, 20% - ОСОБА_1 .

Із складеної 03.12.2021 довідки анонімного анкетування учнів 8 та 9 класу Жалинської школи вбачається, що аналіз такого анкетування свідчить про наявність часткового булінгу, образ, приниження та насильства щодо деяких учнів.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 вказує на факт побиття його ОСОБА_1 укінці вересня 2021 року, на факт залякування, погроз виставити погані оцінки та побити, якщо він комусь розповість про факт побиття, про факт примушування розпивати спиртні напої разом з ним, а також про домагання, про які останній боявся повідомити раніше, оскільки боявся ОСОБА_1 через його погрози.

Суд також враховує, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення та матеріали свідчать не про неналежні дій зі сторони вчителя ОСОБА_1 , а саме про його дії, які містять ознаки булінгу, які передбачені п.3-1 ст.1 Закону України «Про освіту», зокрема наявність систематичності (повторюваність) діяння, адже дії тривають із кінця вересня 2021 року і щонайменше до 20.11.2021, коли ОСОБА_2 не витримав та розповів все директорові навчального закладу; наявність сторін кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу); дії спричинили наявність у ОСОБА_2 страху до вчителя, про що сам неповнолітній вказує у своїх поясненнях.

Крім того, примушування до придбання спиртних напоїв та тютюнових виробів, пропонування вживати разом алкоголь, нанесення ударів, домагання і є проявом булінгу, а його систематичність підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 та відеозаписом його пояснень.

При цьому суд не приймає до уваги доводи захисника про відсутність у протоколі чіткої вказівки на дати вчинення дій та відсутності вказівки на конкретні наслідки таких дій, оскільки сам по собі факт не зазначення вказаних відомостей у протоколі не є тягне за собою визнання відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Суд також не приймає до уваги доводи захисника про відсутність в матеріалах справи доказів вчинення правопорушення, оскільки статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, оцінюючі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, послідовності та узгодженості, суд дійшов переконливого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до ст.221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Судом встановлено, правопорушення вперше вчинене у вересні 2021 року, а також вчинялись у період до 20.11.2021 до повідомлення неповнолітнім про вказані факти, а відтак адміністративне стягнення за вчинення вказаного адміністративного правопорушення може бути накладено не пізніше 20.02.2022.

Справа на дійшла до суду 24.01.2022, була призначена до розгляду на 17.02.2022 та була відкладена за клопотання захисника.

Відтак, на час розгляду справи 04.04.2022 сплив визначений ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення тримісячний строк накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оскільки на момент розгляду справи, сплив строк накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст.38, 173-4, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі №564/113/22 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрити підставі п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч