Справа № 3/593/80/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2022 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., за участі адвоката Сливінського О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП Головного управління національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із вищою освітою, працюючого директором Курянівської ЗОШ 1-111 ступенів, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Бережанського районного суду 21 січня 2022 року надійшов адмінматеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого видно, що він 11 січня 2022 року, 20 год 14хв., в м.Бережани, на вул. Рогатинській, керував транспортним засобом марки Peugeot Pаrtner із д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

Протоколом автоматизованого розподілу вищевказаний адмінматеріал передано для розгляду судді Бережанського районного суду Данилів О.М..

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявився, надіслав суду письмову заяву, у якій вказав, що він своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, просив дану адміністративну справу розглядати у його відсутності за участі його захисника Сливінського О.В. та, взявши до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини, просив провадження по справі закрити.

Захисник інтересів ОСОБА_1 - адвокат Сливінський О.В., будучи присутнім в судовому засіданні, пояснив, що він детально ознайомився із матеріалами адміністративної справи та долученими до неї відеофайлами, а тому вважає, що провадження у справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, не визнає, вказує на порушення складання протоколу, недотримання поліцейським інструкції та чинного законодавства.

Вважає, що зміст протоколу про адмінправопорушення має відповідати не лише вимогам КУпАП, а також Інструкціям, які регламентують порядок його складання.

Відповідно до вимог ч.ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його резуьтатом огляд проводиться в закладах охорони здоровя, тобто, враховуючи вищевказану вимогу закону, поліцейський мав направити водія до закладу охорони здоров"я.

І хоч у складеному протоколі зазначено факт проходження ОСОБА_1 огляду на газоаналізаторі і він особисто у складеному протоколі зазначив, що не погоджується із вказаним та своєї вини не визнає, разом з тим в матеріалах справи відсутні відомості про направлення його до медичного закладу.

Відеофайли, які долучені до матеріалів справи, не є належними доказами вини ОСОБА_1 , вони свідчать про недотримання інспектором поліції встановленого порядку проходження огляду на стан сп"яніння, у них відображено лише сам факт продування газоаналізатора та зачитування протоколу поліцейським, інша інформація відсутня, тобто поліцейським на відео зафіксовано лише вибрані моменти. Крім цього, долучений до протоколу відеозапис має ознаки переривання, хоч законодавцем передбачено, що поліцейським мало бути представлено суду безперервне відео виявленого ним правопорушення, а не лише вибрані моменти.

Крім цього, у складеному протоколі про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху факт керування ним в стані алкогольного сп`яніння не уточнений жодною ознакою.

Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спецтехзасобів не містить дати та часу його складання. В матеріалах справи відсутнє направлення для огляду на стан сп`яніння в

медичному закладі.

Тобто аналізуючи зібрані працівниками поліції матеріали, очевидним є те, що поліцейськими порушена послідовність проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно п.7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров"я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Порушення чи недотримання вимог Інструкції тягне за собою недійсність

проведеного огляду, і хоч із складеного працівником поліції протоколу, видно, що ОСОБА_1 не погодився із результатом газоаналізатора, однак у спростування зазначеного результату йому не було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі. У підтвердження зазначеного у матеріалах справи відсутнє письмове направлення його до медичного закладу.

Крім цього, у постанові Верховного Суду України у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи №524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17, зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Такі відомості, тобто номер та серія бодікамери та відеореєстратора відсутні у протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, такі відомості також відсутні в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Пунктом 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03 лютого 2016 року №100, встановлено, що після активації нагрудної камери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записаним безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що відеозапис є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі, а долучений до протоколу, як доказ вини, відеозапис має ознаки переривання.

Таким чином, протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.І ст.130 КУпАП складений з порушеннями законодавства, тому не може бути належним та допустимим доказом у справі. Згідно із положеннями ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Захисник вважає, що подані суду матеріали адміністративної справи не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому враховуючи вищевикладені ним аргументи, просив на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по вказаній справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення захисника Сливінського О.В., дослідивши та перевіривши докази по справі на їх належність, допустимість й достатність у логічному взаємозв`язку, прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

До адміністративної справи в якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долучено: акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківка із газоаналізатора та відеозапис.

Дослідивши долучені до адмінсправи письмові докази, суд вважає, що наявний у справі акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів не є належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки у ньому не зазначено за допомогою якого технічного засобу відеозапису працівниками поліції фіксувалось складення вказаного документу, у ньому відсутні час та дата його складення, а крім цього у вказаному акті не зазначено серію та номер приладу, який використовувався працівниками поліції для проведення освідування. Якщо ж вказаний документ складався працівником поліції за наявності фіксації спеціальним технічним засобом, то у ньому мав бути вказаний цей технічний засіб, а якщо без фіксації технічного засобу, то він мав містити прізвища та підписи свідків, які були залучені для фіксування вказаного правопорушення.

І хоч із оглянутого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 093034, який був складений 11 січня 2022 року поліцейським СРПП ВП № 1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНПУ в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Сологуб А.В., видно, що ОСОБА_1 11 січня 2022 року, о 20 год. 14 хв., в м. Бережани на вул. Рогатинській, керував транспортним засобом марки « Peugeot Partner» із д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу був проведений за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, однак зазначений протокол не є належним доказом вини ОСОБА_1 та не може бути взятим судом до уваги, оскільки він складений з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року та вимог КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Враховуючи зазначену норму закону, працівником поліції у складеному протоколі серії ААБ № 093034 не вказано, що водію на місці зупинки транспортного засобу пропонувався огляд в медичному закладі, ця інформація відсутня.

Крім цього, відповідно до п.7 розділу ІІ та п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.

Підставами для проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я є лише відмова водія від його проведення на місці зупинки або незгода з результатами огляду, проведеного поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів.

І хоч у своїх усних поясненнях захисник вказує, що ОСОБА_1 не погодився із результатом газоаналізатора та у складеному протоколі вказав, що він вини не визнає, із результатом не згідний, однак у спростування вказаного працівником поліції його не було доставлено до медичного закладу для проведення освідування у медичній установі.

Тобто для належного документування виявленого правопорушення, а саме при зупиненні особи щодо якої була підозра, що вона перебуває у стані алкогольного спяніння, при складанні протоколу та проведенні інших процесуальних дій поліцейський мав належним чином застосувати засоби відеозапису, у разі неможливості застосування таких засобів повинен був залучити двох свідків, які могли б засвідчити факт, що водій після проходження огляду погодився із результатом проведеного освідування. У цьому випадку у свідків слід було відібрати письмові пояснення з викладенням обставин того: в який спосіб водію пропонувалося пройти огляд; які були підстави в поліцейського для проведення огляду; з яких причин водій відмовився від огляду, а у випадку, коли водій проходив такий огляд, то о котрій годині, результат освідування та ставлення водія до вказаного результату. У випадку, коли водій не погоджується із результатом проведення освідування поліцейським на місці зупинки автомобіля, то його слід було доставити для проходження освідування до медичного закладу. Саме за наявності вказаних підстав, перелік яких є вичерпним, на поліцейського покладено забезпечення проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я.

Відомості щодо наявності свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі. Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, прізвища та адреси свідків.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п. 15 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом МВС 06.11.2015№ 1376, у відповідності з якими до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до п. 7 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015року№ 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, у відповідності до п.9 розділу 11 даної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, зважаючи на незгоду водія із результатами огляду, інспектор поліції у відповідності до спеціальної норми закону, повинен був доставити водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення повторного огляду. В даному випадку найближчим закладом охорони здоров`я була Бережанська ЦРЛ, однак інспектором поліції, в порушення наведених норм Інструкції, не було належним чином забезпечено достовірності результатів огляду ОСОБА_1

А так як у відповідності до п.22 розділу 111 даної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними, це саме також передбачено і ч. 5 ст. 266 КУпАП, тому із врахуванням наведеного і того факту, що при проведенні огляду ОСОБА_1 інспектором поліції було порушено вимоги цієї Інструкції, результати огляду слід вважати недійсними і відповідно усі докази по справі, які складені у відповідності до таких результатів, є неналежними доказами і не повинні братись судом до уваги при прийнятті рішення.

Крім вищезазначеного, суд також звертає увагу на те, що у складеному працівником поліції протоколі навіть не вказано ознак алкогольного спяніння, які би давали можливість працівнику поліції пропонувати водію пройти освідування на факт вживання алкоголю на місці зупинки автомобіля. До протоколу також не долучено свідоцтва, яке би свідчило, що прилад, яким проводилося освідування на місці зупинки, є сертифікованим і що він пройшов повірку.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Разом з тим, в матеріалах про адміністративне правопорушення наявний диск з відеофайлами, проте матеріали справи не містять відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу «нагрудної бодікамери» чи відеореєстратора, що не дає можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру щодо ОСОБА_1 проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Відповідно до пункту 2 розділу 3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відеозапис на оптичному диску, який доданий до матеріалів справи, має ознаки переривання, оскільки у якості доказу вчиненого ОСОБА_1 правопорушення подано суду не один відеофайл, а пять, які постійно перериваються .

Отже, з врахуванням вище вказаних обставин, суд констатує, що відеозапис, поданий працівниками поліції в підтвердження вини ОСОБА_1 не є належним та допустим доказом у справі.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь ( ст. 62 Конституції України)

Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі серії ААБ № 093034 від 11 січня 2022 року, не доведена належними та допустими доказами. За таких обставин провадження в справі підлягає закриттю за недоведеністю (відсутністю) у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.