КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 752/5786/22
апеляційне провадження № 33/824/1821/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бевз Вікторії Віталіївни на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 грн.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Бевз В.В. подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказувала на відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння; відсутність свідків при оформленні протоколу, також відсутність відео записів з боді камери поліцейського. Судом першої інстанції не встановлювався факт, які та коли саме лікарські препарати приймалися, а також чому наркотична речовина не була виявлена в повторних аналізах ОСОБА_1 через 3 дні зразу ж після отримання результатів дослідження в тому ж закладі охорони здоров`я що і перший раз.

Звертаючи також увагу на те, що результати проведення огляду в закладі охорони здоров'я до протоколу долучені не були. При цьому, акт підписаний лікарем-наркологом лише 02 лютого 2022 року, а лабораторна діагностика та проведення тестів відбувалася 31 січня 2022 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з наведених в ній підстав. Та пояснив, що 30 січня 2022 року він їхав по справах в своєму автомобілі. Через деякий час керування автомобілем йому стало зле (перехворів на COVID - 19). Тому він припаркувався, випив ліки, що йому були прописані та став чекати свого знайомого якому він зателефонував з приводу надання допомоги в подальшому керуванні автомобілем. У цей час до нього підійшли працівники поліції, та склали протокол відносно неправильного паркування (здійснення зупинки на смузі для маршрутних таксі).

Так як товариш запізнювався, то він не відразу після складення даного протоколу зміг від`їхати. Через декілька хвилин прийшов його знайомий, і також повернулися працівники поліції, які поцікавились чому він продовжує перебувати на смузі руху. І почувши його відповідь про те, що він за станом здоров`я випив ліки і тому чекав свого товариша щоб той сів за кермо автомобіля та доставив його додому. Це зацікавило працівників поліції, вони сказали, що мабуть ліки є наркотичними і відтак запропонували проїхати до медичного закладу для здачі аналізів. Він погодився, і коли 02 лютого 2022 року йому повідомили результати (перебування в наркотичного стані - стимулятори -амфітамін) то був шокований. Так як ніколи не вживав наркотичних засобів. Відтак, повторно в той же день в тому ж медичному закладі здав аналізи (медичні працівники повідомили що наркотичні речовини тримаються в організмі більше місяця) і отримав результати які повністю спростовували дані довідки, яка була надана до суду та в подальшому зовсім їм не оцінена.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 326379 вбачається, що 30 січня 2022 року о 15 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись в м. Києві по вул. Антоновича, 122, керував транспортним засобом марки AudiA4, державний номерний знак НОМЕР_1 у хворобливому стані та після прийому зі слів лікарських препаратів (темпалгін, тазепам), що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд проводився у лікаря-нарколога за згодою водія у встановленому законом порядку шляхом здачі біологічної речовини за адресою КМН «КП «Соціотерапіяя», м. Київ, вул. Запорожця, 20, чим порушив вимоги п 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному 30 січня 2022 року.

В той же час доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Освідування на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише в закладі охорони здоров`я, оскільки передбачає лабораторне дослідження. При цьому, огляд водія проводиться у присутності двох свідків або фіксується відеозаписом.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння проводився в присутності двох свідків або фіксувався відеозаписом.

Згідно довідки від 16 травня 2022 року про надання інформації щодо відсутності відео до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 326379 наданої Департаментом патрульної поліції, вбачається, що в наслідок оголошення воєнного стану на території України, було тимчасово обмежено доступ до інформації збереження на сервері, що призвело до втрати відео за період лютого, частково січня та березня 2022 року, в тому числі і протоколу ААБ № 326379 від 30 січня 2022 року.

Вказуючи також, що відповідно до Указу Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року зазначено, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені Конституцією України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»

Суд першої інстанції виходячи з доведеності винних дій ОСОБА_1 вказував на те, що відсутність відеозапису не впливає на доведеність вчинення водієм правопорушення за наявності інших доказів.

Проте, згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5273124 від 30.01.2022 року вбачається, що о 14:38:09 по вул. Антоновича 122 водій керуючи ТЗ здійснив зупинку у смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11 чим порушив п.17.1 ПДР - на дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка ін.. ТЗ на цій смузі за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 122 КУпАП.-а.с.13

При цьому протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 326379 щодо порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП свідчить про те, що 30 січня 30 січня 2022 року о 15 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись в м. Києві по вул. Антоновича, 122, керував транспортним засобом марки AudiA4, державний номерний знак НОМЕР_1 у хворобливому стані та після прийому зі слів лікарських препаратів (темпалгін, тазепам), що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто на час виявлення правопорушення за ч. 1ст.130 КУпАП по відношенню до ОСОБА_1 відсутні підстави вважати, що перебував у хворобливому стані, так як за зазначеною адресою він здійснив о 14:38:09 зупинку, тобто не здійснював керування транспортного засобу.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бевз Вікторії Віталіївни задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року, скасувати.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України закрити у відповідності до положень ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :