Справа № 748/1763/22 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В.
Провадження № 33/4823/455/22
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

захисника Шамка О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Шамка О.Б. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим у тому, що він 09 вересня 2022 року, о 19 годині 23 хвилини, по автодорозі с. Терехівка с. Малинівка, Чернігівського району та області, керував мопедом марки «Delta EX50QT-13, без державного номерного знаку, рама НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер, результат огляду позитивний 1.78%0, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник Шамко О.Б. просить постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення, виключивши позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік. Вказує на допущені порушення судом під час розгляду справи, оскільки судове засідання відбулося без участі ОСОБА_1 , попри подану ним заяву про відкладення справи, що позбавило його права скористатися правовою допомогою. Вважає, що суд безпідставно та необґрунтовано наклав стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування на 1 рік, яке, попри безальтернативність санкції статті, є явно несправедливим. Під час призначення такого стягнення поза увагою суду залишилися положення ст. 33-35 КУпАП та не враховано, що ОСОБА_1 працює трактористом в ТОВ «Агрофірма «Товстоліс» з 04.10.2016 року, має посвідчення тракториста-машиніста, його робота нерозривно пов`язана з керуванням транспортним засобом (трактором) і є його основним та єдиним джерелом доходу. Тому вважає, що у даному випадку стягнення у виді і штрафу і позбавлення права керування є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки є непропорційним, не відповідає характеру вчиненого, особі порушника і є очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальність».

В засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її з викладених в ній підстав.

В засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою, апеляційний суд розглянув справу у відсутності особи, притягнутої до адміністративної відповідальності. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 050095 від 09.09.2022 року (а.с. 3), ОСОБА_1 09 вересня 2022 року, о 19 годині 45 хвилин, на автодорозі с. Терехівка с. Малинівка, керував транспортним засобом «Delta EX50QT-13, без державного номерного знаку, рама НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Алкотест Драгер 6810, результат огляду позитивний 1.78%0, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 власноруч його підписав, вину визнавав, зазначив, що пояснення надасть у суді, що підтверджується відеозаписом подій з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Дані вимоги закону дотримані. В апеляційній скарзі встановлені судом фактичні обставини справи не оскаржуються.

Посилання апелянта на розгляд справи у відсутність особи, що притягується до відповідальності заслуговують на увагу. З матеріалів справи вбачається, що заява про відкладення розгляду дійсно вчасно надійшла до суду до судового засідання, однак, до судді потрапила на наступний день після винесення рішення (а.с. 18,19).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, право особи на участь у судовому засіданні, надати пояснення і висловити свою думку стосовно обставин та скористатися правовою допомогою було поновлено шляхом надання можливості оскаржити рішення до апеляційного суду та можливості участі у судовому засіданні, чим ОСОБА_1 та його захисник скористалися.

Оцінюючи дане процесуальне порушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розгляд справи у відсутність особи, що притягається до відповідальності, не потягло невідворотних наслідків у порушенні права на захист та не впливає на суть прийнятого судом рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом ряду обставин, які могли вплинути на накладення стягнення непереконливі, оскільки судом враховано щире каяття ОСОБА_1 , те, що він вперше притягується до відповідальності, дані про його працевлаштування трактористом та твердження про те, що його робота є єдиним доходом не можуть стати підставою для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, яке, відповідно до санкції статті, є безальтернативним.

Відтак, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння вкрай небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

Апеляційний суд змушений наголосити на тому, що діючий в Україні Кодекс про адміністративні правопорушення не містить положення про призначення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої законом на конкретне правопорушення, а практика судів першої і апеляційної інстанцій, якщо така є, не має для даної справи преюдиційного значення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Підстав для зміни законного та обґрунтованого рішення суду, як про те йдеться в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Шамка О.Б. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко