МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 487/2237/22 Головуючий у місцевому судді Афоніна С.М.
Провадження № 33/812/197/22 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Ткаченко Н.Ю.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Марченка Володимира Івановича, на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2022 року , якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичну особу підприємця,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2022 року, 28.06.2022 о 08:20 год в м. Миколаєві, по вул. Індустріальна, 1а, водій ОСОБА_1 керував «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на предмет алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі відмовився, що зафіксовано на камеру №474881. Зазначеним ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що дана постанова суду є незаконною, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, оскільки як пояснював водій ОСОБА_1 , його транспортний засіб був зупинений співробітниками поліції. Одразу після зупинки почала лунати «Повітряна тривога в м. Миколаєві». Він попросив співробітників поліції швидше перевірити всі його документи, так як необхідно було швидше їхати та перебувати в безпечному для життя та здоров`я місці, так як лунає повітряна тривога. Співробітник поліції повідомив, що він особисто нікуди не поспішає, так як виконує свої повноваження, та буде перевіряти документи доти, доки це буде необхідно. Після чого, співробітник патрульної поліції, запитав ОСОБА_1 , чи згоден він пройти тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запитав, з чим це пов`язано, на що поліцейський повідомив, що в нього червоні очі, та що це є ознакою того, що він в стані алкогольного сп`яніння. На що ОСОБА_1 відповів, що почервоніння очей може бути пов`язано з виснаженістю. Співробітник поліції повідомив, що необхідно почекати приблизно 20 хвилин, так як на місці у цього екіпажу немає приладу «Драгер», та необхідно чекати інший екіпаж. Або, щоб не чекати багато часу, можна проїхати до медичного закладу по вул. Володарського і пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння там. При цьому співробітник поліції ОСОБА_1 повідомив, що у разі, коли він пройде освідування на стан сп`яніння в медичному закладі, то у нього буде вилучено автомобіль, до тих пір, поки не будуть оброблені результати, а це може бути приблизно до 5-6 робочих днів. Також, співробітник поліції повідомив ОСОБА_1 , що на час воєнного стану, особливо під час «Повітряної тривоги», можна відмовитись від проходження освідування, що є поважною причиною, та при таких умовах, на водія не буде покладено адміністративний штраф. ОСОБА_1 даний варіант на той час повністю влаштовував, так як він боявся знаходитись на вулиці, особливо в тому місці, де знаходяться стратегічні об`єкти, які постійно обстрілюються Російською Федерацією, яким є завод, біля якого був зупинений ОСОБА_1 . Після чого, співробітник поліції повідомив ОСОБА_1 , що ним буде включено камеру і ОСОБА_1 повинен чітко та без зупинки повідомити на камеру про те, що він відмовляється від проходження освідування з причини «Повітряної тривоги». Співробітник поліції повідомив, що це необхідно зафіксувати для того, щоб у суду не було сумнівів про причини відмови від освідування.

Таким чином, захисник вважає, що своїми протиправними діями, співробітник поліції ввів в оману водія ОСОБА_1 , який не є фахівцем в галузі права, та не може бути обізнаним про якісь зміни в законодавстві.

Також, вказує, що в судовому засідання, ним було звернено увагу суду на те, що в матеріалах справи, відсутня частина відеозапису проміжком 10 хвилин. Це проміжок часу з початку зупинки з 08:20 г. по 08:30 г. Відеозапис починається зі слів поліцейського «В ході спілкування з Вами, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і т.д.» Тобто, відсутній початок запису, коли саме були виявлені нібито ознаки сп`яніння, та цим фактом підтверджуються покази ОСОБА_1 що його було введено в оману.

Захисник Марченко В.І., також зазначає, що звертав увагу суду першої інстанції на те, що у ОСОБА_1 не було вилучено водійське посвідчення, та останньому дозволили в подальшому керувати транспортним засобом. Дана обставина, на думку захисника, дає змогу зробити висновок, що у співробітника поліції не було жодних сумнівів у тому, шо ОСОБА_1 дійсно не знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, вказує, що на відеозаписі не зафіксовано складання направлення ОСОБА_1 на проходження освідування в медичному закладі, що чітко регламентовано «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння», яка затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Також, захисником Пасічного Д.С. було вказано на те, що фабула правопорушення, яка вказана в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не конкретизована, тобто не вказано що саме вчинив ОСОБА_1 . А саме: з конструкції ст. 130 КУпАП встановлено, що вона має три самостійні і окремі склади правопорушень, за які настає відповідальність: 1. Керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 2. Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 3. Передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння.

Як вбачається з фабули, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Тобто, не вказано, яке саме правопорушення ОСОБА_1 вчинив, керував в стані сп`яніння чи відмовився від проходження огляду. Даний фактор впливає на неможливість обрання способу захисту своїх прав ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin V. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Посилаючись на викладене, просив скасувати постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно диспозиції якої адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність, як уже зазначалося раніше, настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325671 від 28 червня 2022 року та доданими до протоколу направленням та відеозаписом з камери № 474881.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325671 від 28 червня 2022 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 28 червня 2022 року о 08:20 год. в м. Миколаєві, вул. Індустріальна, 1а, водій керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та медичному закладі відмовився, що зафіксовано на камеру №474881, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався та надав письмові пояснення по суті порушення, власноручно зазначивши в графі протоколу про адміністративне правопорушення - Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення: «не було часу для проведення у зв`язку з повітряною тривогою у місті». При цьому ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Посвідчення водія згідно записам в протоколі не вилучалося та тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом не видавалося.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що працівником поліції було встановлено особу ОСОБА_1 , роз`яснено йому, що він був зупинений працівником поліції, що у нього виявлено ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук.

За такого, поліцейським, обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, на що він відповів відмовою.

Так, з відеозапису вбачається, що працівником поліції після повідомлення ОСОБА_1 , що у нього виявлено ознаки сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер або проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. Крім того, працівником поліції Пасічному Д.С. було зачитано, складений ним протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував викладені в протоколі обставини, власноручно підписав його та отримав копію.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Відеозапис з моменту встановлення особи ОСОБА_1 до підписання ним протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії, є безперервним та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, відповідно до якого 28 червня 2022 року в 08:25 год. ОСОБА_1 направлено на огляд до КУХОПДХОР. Також в направленні у графі «У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявленні ознаки сп`яніння» зазначено - запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного покриву обличчя. У графі «Огляд проводився за допомогою» зазначено - не проводився, відмовився.

Слід також зазначити, що 17.03.2021року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху №1231-IX від 16.02.2021 року, яким частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції. Отже на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення законом передбачено проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису і тільки у разі неможливості застосування таких засобів закон вимагає проведення огляду у присутності двох свідків. Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, то участь свідків була не обов`язкова.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Як уже зазначалося, відеофіксація відповідно до статті 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис інспектора патрульної поліції, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 325671.

Зафіксовані відеозаписом обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зокрема, з відеозапису інспекторів патрульної поліції вбачається, що працівник поліції повідомив водію, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер або проїхати для проходження медичного огляду до найближчого медичного закладу, на що він відповів відмовою. ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що в нього немає часу та він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а якщо працівники поліції вважають, що він не може керувати транспортним засобом, йому простіше взагалі поставити автомобіль та не їздити на ньому в зв`язку з обстановкою у місті. Після цього працівником поліції було роз`яснено, що за відмову в проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 відповів що «розумію», також працівник поліції повідомив ОСОБА_1 що він може надати пояснення стосовно причин своєї відмови.

Ствердження захисника Марченко В.І. в апеляційній скарзі про те, що в цей час лунала «Повітряна тривога в м. Миколаєві» та працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що нікуди не поспішають, що необхідно чекати приблизно 20 хвилин, так як в них не має приладу «Драгер» та треба чекати на інший екіпаж, або щоб не чекати багато часу можна проїхати до медичного закладу по вул. Володарського, однак якщо він пройде освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, то у нього може бути вилучено автомобіль, до тих пір поки не будуть оброблені результати, спростовані оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, на якому не зафіксовані зазначені обставини, а також упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , не зафіксовано, що лунала повітряна тривога або, що ОСОБА_1 висловлював намір проїхати в укриття. Навпаки відеозапис свідчить про те, що працівники поліції спокійно виконували свої професійні обов`язки, ОСОБА_1 поводився спокійно, спілкувався з працівниками поліції, з усім погоджувався, нікуди не поспішав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що у нього на 8-30 була запланована зустріч з майстром в районі вул. Космонавтів, на яку він поспішав, що коли виїжджав з дому повітряної тривоги ще не було.

Зазначені обставини свідчать про те, шо на час зупинки о 8-20 транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , обстановка в місті не перешкоджала йому поспішати на заплановану напередодні зустріч з майстром, яка мала відбутися на значній відстані від місця зупинки транспортного засобу.

Також не заслуговує на увагу ствердження захисника Марченко В.І. в апеляційній скарзі про те, працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що під час воєнного стану особливо під час «Повітряної тривоги» можна відмовитись від проходження освідування, що є поважною причиною та при таких умовах на водія не буде покладено адміністративний штраф, чим нібито ОСОБА_1 було введено в оману, оскільки воно спростовується відеозаписом, згідно якого навпаки працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що протокол буде розглядатися в суді, про що ОСОБА_1 було повідомлено під розпис.

Слід також зазначити, що незнання законів не звільняє від відповідальності. Жодних доказів, які б спростовували факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного дані ствердження апеляційний суд не приймає до уваги та розцінює їх як спосіб для уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Не є підставою для скасування постанови суду також доводи апелянта про те, що відсутність в матеріалах справи частини відеозапису проміжком 10 хвилин з моменту зупинки до початку відеозапису, тобто часу, коли саме були виявлені нібито ознаки сп`яніння, підтверджує покази ОСОБА_1 , зазначені вище щодо обставин введення його в оману.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був зупинений 28 червня 2022 року о 8:20 год., а відео з нагрудної камери поліцейського починається о 8:26 год., проте, відсутність перших 6 хвилин запису не спростовує встановлені судом першої інстанції обставини щодо факту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на відеозаписі зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, відео з моменту встановлення особи ОСОБА_1 до підписання ним протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії, є безперервним та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що саме в ці 6 хвилин працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 обставини, за яких він може відмовитись від проходження огляду в умовах воєнного стану і особливо під час «Повітряної тривоги», а також роз`яснено, що після включення камери він повинен чітко та без зупинки повідомити на камеру про те, що він відмовляється від проходження огляду з причини «Повітряної тривоги», щоб у суду не було сумнівів про причини відмови від огляду, матеріали справи не містять, а наступні дії як ОСОБА_1 , так і працівників поліції, зафіксовані на відео спростовують ці ствердження.

При цьому матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема під час оформлення правопорушення та складання протоколу, а саме щодо оскарження таких дій ОСОБА_1 та його результатів.

Відсутність на відеозаписі фіксації складання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння не свідчить про порушення поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення процедури, оскільки ОСОБА_1 не погодився пройти огляд на стан сп`яніння ні на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, ні у закладі охорони здоров`я, а тому складання направлення водія на огляд до медичного закладу не було необхідним. Не зважаючи на це, матеріали справи містять направлення водія на огляд до медичного закладу з відміткою, що він від огляду відмовився.

Безпідставним є також доводи апеляційної скарги про те, що фабула правопорушення, яка вказана в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не конкретизована, тобто не вказано що саме вчинив ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 згідно протоколу притягається до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, тобто за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху. При цьому посилання в протоколі на ознаки сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідає роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду зводяться до його власної переоцінки доказів, при цьому захисник тлумачить такі докази вибірково, ігноруючи всю їх сукупність та взаємозв`язок, які доповнюють один одного та є достатніми для встановлення всіх обставин справи та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Враховує апеляційний суд також те, що правильність дій поліцейського щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, вилучення у нього водійського посвідчення та надання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, самі по собі не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки зазначені дії не входить до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже не підлягають доказуванню у даній справі та не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, слід дійти висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Не є підставою для скасування постанови суду також пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що на відеозаписі не зафіксований факт керування ним транспортним засобом, а також те, що на відео не видно його обличчя, так як він не заперечує як факт керування ним транспортним засобом, так і факт того, що на відео зафіксовані події саме з його участю.

Не мають вирішального значення для прийняття рішення у справі також заперечення ОСОБА_1 щодо перебування його у стані алкогольного сп`яніння, так як відносно нього складено протокол не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Однак, істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, вчинене 28 червня 2022 року, визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №325671 від 28 червня 2022 року, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому підстав для скасування постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Марченка Володимира Івановича - залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова