Справа № 136/218/22
провадження №3/136/54/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, працюючого трактористом ФГ «Україна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №242096 слідує, що 01.02.2022 о 16 год. 56 хв. по вул. Тарапати в с. Стара Прилука, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ - 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 01.02.2022 у вечірню пору доби їхав додому з роботи, на зустріч йому їхав транспортний засіб працівників поліції, у зв`язку із чим він був змушений зупинити його транспортний засіб. Працівник поліції підійшовши до автомобіля вказав на те, що він не пристебнутий ременями безпеки, у подальшому зобов`язав його вийти із транспортного засобу та надати документи, що його обурило утім він це зробив, після того працівник поліції вказав на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, на що він відповів що не вживав сьогодні спиртних напоїв та на пропозицію працівника поліції погодився на проходження огляду, утім жодних дій щодо його проведення працівниками поліції не було вжито, а лише констатовано про відмову від проходження огляду та оформлено протоколом про адміністративне правопорушення, вказано на необхідність евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. Просив провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано наступні докази, які безпосередньо досліджувались судом, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №242096, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; направлення на огляд водія транспортного засобу від 01.02.2022 складеного о 16:58 годині, відповідно до якого констатовано у ОСОБА_1 наявність ознак алкогольного сп`яніння у виді різкого запаху алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та те, що останній від огляду відмовився; CD диск із відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, на якому відображено два файли. Так, із файлу №1 відтворення якого починається 01.02.2022 о 16:55 та закінчується 16:59 годині слідує, що транспортний засіб працівників поліції рухається на зустріч транспортного засобу ВАЗ - 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого останній зупинився та до нього підійшов працівник поліції, який вказав, що водій керує транспортним засобом без ременя безпеки. Інший працівник поліції, підійшовши до транспортного засобу вказав на забруднений транспортний засіб, після чого озвучив про наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, у виді запаху з ротової порожнини та почервоніння очей, тоді як водій із транспортного засобу не виходив, вікно було лише трішки при відчинене, далі працівники поліції зобов`язали надати документи водія та вийти із транспортного засобу, на запитання чи вживав алкогольні напої водій відповів «Ні», на пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу водій надав згоду. Із Файлу №2 відображення якого має місце 01.02.2022 о 17:11 та закінчується о 17:13 годині слідує, що працівник поліції констатує, що ОСОБА_1 відмовився від огляду в установленому законом порядку, а транспортний засіб передається іншому тверезому водієві. Двом стороннім особам, які присутні на відео, працівник поліції вказує на те, що вони свідчать про те, що водій відмовився від огляду на визначення стану сп`яніння в установленому законом порядку, їх прізвища не встановлено, відео закінчується.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, встановив, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, серед іншого, вбачається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння підлягають фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

За змістом статей 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 та пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно статті 31 Закону N 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби поміж іншого у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як встановлено під час розгляду даної справи жодних доказів на підтвердження правових підстав для зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 працівниками поліції не було надано (як то протокол про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення до відповідальності за порушення ПДР), оскільки на момент зупинки транспортного засобу водій не допускав очевидних порушень ПДР, які б були превентивним заходом щодо запобіганню такого правопорушення та підставою його оформленню.

Діючим законодавством передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (надалі Інструкція).

Інструкція розділяє ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Так, Інструкцією передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

У той же час ознаки сп`яніння поліцейськими мають виявлятися під час спілкування з водієм, виходячи з його поведінки.

Крім того, Пунктами 6-8 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Це означає, що лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я.

Із переглянутого відео слідує, що на час озвучення працівником поліції наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у виді запаху з ротової порожнини та почервоніння очей, перший не виходив з машини, а працівник поліції не міг об`єктивно визначити такі ознаки, так як вікно дверей було лише трішки при відкрито. Із переглянутого відео (файл №1) у ОСОБА_1 не встановлено очевидних видимих ознак алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини.

Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, вимагаючи проходження огляду.

Лише за наявності об`єктивних ознак, передбачених Інструкцією, поліцейський спочатку має запропонувати особі пройти медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів, і лише потім визначатися щодо необхідності огляду лікарем.

Такі норми закріплено статтею 266 КУпАП.

Аналізуючи вищезазначене, суд зауважує, що за наявності підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння працівники поліції першочергово мають провести огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці вчинення правопорушення, або ж у разі незгоди особи з його результатом огляд може бути проведено в закладах охорони здоров`я, формальна констатація факту без вчинення активних дій щодо проведення огляду нівелюють такий порядок.

Аналізуючи зібрані у справі докази, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було складено 01.02.2022 о 17:00 годині, тобто особі було висунуто обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення від якого він мав здійснювати свій захист, тоді як із відеозапису Файл №2 відтворення починається 01.02.2022 о 17:11 по 17:13 годину, тобто такі докази зібрані вже після висунутого особі обвинувачення, у тому числі і відібрано пояснення свідків, що мають відображен6ня на відео.

За клопотанням особи, яка притягується до відповідальності було викликано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які суду дали аналогічні покази, що 01.02.2022 у вечірню пору доби, коли були вже сумерки, їх транспортний засіб було зупинено працівниками поліції, з метою залучення їх до справи в якості свідків, обставин стосовно відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння вони не бачили, оскільки працівник поліції лише констатував, що така відмова мала місце, жодних протиправних дій ОСОБА_1 при них не вчиняв та не заперечував щодо проходження огляду, очевидних видимих ознак алкогольного сп`яніння вони не бачили, були лише очевидцями вирішення питання щодо передачі транспортного засобу іншому водієві, проставили свої підписи під поясненнями, які писали працівники поліції.

Зібрані та оцінені судом докази приводять до висновку, що огляд ОСОБА_1 не було проведено взагалі, що є грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП, відтак він є недійсним.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зауважує, що в силу принципу презумпції невинуватості, який підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що висунуте ОСОБА_1 обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеним, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у разі винесення судом (суддею) постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.23-24, 27, 33, ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 266, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН