ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1161/22 Справа № 177/780/21 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та захисника Васильченко Н.Г. апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, захисника Васильченко Н.Г. на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 06 червня 2021 року о 05:35 на автодорозі по вул. Нікопольське шосе в смт. Радушне водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока очей не реагують на світло, збуджений стан. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону та порушення процедури проходження огляду. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями, оскільки не містить усіх необхідних даних про особу, яка притягується до відповідальності, місця вчинення правопорушення, суть якого викладена нечітко, а також у протоколі невірно зазначено назву суду в якому буде проведено судовий розгляд, а копію другого його примірника не було надано особі, що притягується до відповідальності. Виданий ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл на права керування транспортними засобами оформлений з порушенням вимог п. 4 розділу 6 Інструкції №1395.

Зауважує на тому, що співробітники поліції не надали до суду матеріали відеозапису з нагрудної камери №1, так як останній не містить доказів правопорушення.

Вказує, що співробітниками поліції порушено процедуру проведення огляду, оскільки ОСОБА_1 відповідно до вимог Інструкції не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням відповідних приладів та у медичному закладі, не роз`яснено права, обов`язки та правові наслідки відмови від проходження огляду, в порушення вимог закону працівниками поліції не надано направлення на проходження медичного огляду. Звертає увагу на те, що формулювання у встановленому законом порядку не розкриває суті порушення з огляду на норми закону.

Пояснення свідків вважає неналежними, оскільки вони не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, та даних про роз`яснення йому наслідків підстав відмови.

Зазначає про те, що описані в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не відповідать вимогам Інструкції.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що розгляд справи відбувся без участі та належного повідомлення ОСОБА_1 , а про існування постанови суду останній дізнався лише в серпні 2022 року, коли отримав з ВДВС квитанції щодо сплати штрафу в сумі 34 000,00 грн., після чого 23 серпня 2022 року у суді першої інстанції отримав копію оскаржуваної постанови та у встановлений законом десятиденний строк було подано апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1 та захисника Васильченко Н.Г., які підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили постанову суду скасувати як незаконну та необґрунтовану та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки згідно оскаржуваної постанови суду розгляд справи відбувався без ОСОБА_1 , який своєчасно копію постанови суду не отримав, а ознайомився з повним текстом судового рішення 23 серпня 2022 року, матеріали справи інших даних про отримання апелянтом копії судового рішення не містять, а отже є підстави для висновку про те, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Доводи захисту про порушення працівниками поліції вимог проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними та спростовуються наданими матеріалами.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що співробітник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та відповідно пропонує пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовляється у присутності свідків. Будь-який зауважень, заяв щодо незаконного впливу та іншого ОСОБА_1 при цьому не висловлює.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735, у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З зазначеного вбачається, що пропозиція пройти огляд на місці зупинки транспортного засоби, особами у яких виявлено ознаки наркотичного сп`яніння за допомогою спеціалізованих приладів вказаною Інструкцією не передбачено, у зв`язку з чим дії співробітників поліції відповідають вимогам закону та порядку огляду встановленому Інструкцією.

Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за відмову ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто встановлено порушення водієм вимог п.2.5 ПДР України. Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, поліцейські не складали і не вручали відповідне направлення та не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення підписаний власноручно ОСОБА_1 , який при цьому будь - яких заперечень чи зауважень не висловив. Також, згідно із переглянутим відеозаписом та протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом.

Крім того, в протоколі міститься відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, даний протокол підписано та жодних зауважень не надано, правопорушником в поясненнях вказано, що з протоколом ознайомлений, у зв`язку з чим доводи захисника в цій частині є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що доводи захисту щодо порушення Інструкції щодо оформлення дозволу на тимчасове право керування транспортним засобом не обгрунтовують підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та не спростовують пред`явленого обвинувачення.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи, оформлені на баланку, написані та підписані власноручно свідками, з зазначенням дати та відповідно до вимог закону містять беззаперечні відомості про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду за фактом виявлених ознак наркотичного сп`яніння, також вказано, про те, що водію роз`яснено його права та обов`яки (а.с.5,6).

З огляду на зазначене, доводи апелянта про формальне викладення показань свідків є необґрунтованими. Також приймається до уваги, що з урахуванням положень ч. 2 ст. 266 КУпАП згадані показання свідків мають факультативний характер, оскільки співробітниками поліції здійснювалась фіксація з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не заперечуються фактичні обставини, які стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а апеляційні доводи зводяться спростування окремих доказів по справі з формальних міркувань з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Всі інші доводи апеляційної скарги апелянта, судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Васильченко Н.Г. - залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 рокущодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця