Дата документу 03.11.2022
Справа № 334/4235/22
Провадження № 3/334/2575/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі судді Коломаренко К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

24.09.2022 року о 09 годині 50 хвилин в м. Запоріжжя, Дніпровський район, пров. Березовий, 11, керував транспортним засобом «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, відсутність мокротиння з порожнини рота, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на медичного огляду в медичному закладі ухилився, проводилась відеофіксація.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи згідно з вимогами чинного КУпАП, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду, з відміткою про отримання поштового відправлення ОСОБА_2 особисто 19.10.2022 року, причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення судового засідання до суду не надходили.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому суд не вбачає підстав відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з положеннями пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні за ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №106754 від 24.09.2022 року, довідкою щодо належності транспортного засобу; довідками з даних підсистеми «Адмінпрактика» ІТС ІПНП; рапортом старшого лейтенанта поліції Арського Ігоря; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗзНПД» ЗОР; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАБ №621630 від 24.09.2022 року; відеозаписом події до протоколу серії ААД №106754 від 24.09.2022 року.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

З матеріалів справи вбачається, що на ОСОБА_1 постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.06.2022 року накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік, станом на 10 год. 25 хв. 24.09.2022 року протягом року не притягувався повторно до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником, оскільки суд вважає, що накладення стягнення у вигляді штрафу не є дієвим для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, оскільки суд вважає, що накладення стягнення у виді штрафу не дієвим для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

При цьому, з матеріалів справи встановлено, що транспорний засіб «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить іншій особі Сторості Колскі, а не правопорушнику, а тому оплатному вилученню транспорний засіб не підлягає.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору, що складає 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 496,20 гривень.

Враховуючи викладене та керуючись ст.40-1, 130, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Коломаренко К. А.