Справа № 464/8099/21 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/337/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю захисника Микуш Д.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Микуш Д.М. на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 18 лютого 2022 року,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м.Львова від 18 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 496,20 грн. судового збору на користь держави.

Згідно з постановою ОСОБА_1 13 листопада 2021 року о 01.29 год. по вул.Гашека, 19 м.Львові керував автомобілем марки «Рено» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Микуш Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою провадження у даній справі закрити.

В обґрунтування покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, містить відомості, які не відповідають дійсним обставинам справи, судом не повно з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне №054064 та в оскаржуваній постанові, прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вказано як « ОСОБА_2 », хоча вірне прізвище має бути « ОСОБА_3 », що підтверджується паспортом громадянина України.

Захисник також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Стверджує, що ОСОБА_1 заявляв працівникам поліції, що бажає скористатися послугами адвоката, однак таке клопотання було проігнороване, що порушило його право на захист.

Вважає, що порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні протоколу про адміністративне правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Разом з тим, апелянт звертає увагу, що ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням від 12.06.2015 року, а відтак в будь-якому випадку звільняється від сплати судового збору.

31.03.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, за таких обставин неявка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи № 464/8099/21, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №054064 від 13.11.2021 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є належним доказом в цій справі (а.с.2), результатами тесту спеціального приладу Драгер, яким встановлено факт наявності алкоголю в організмі ОСОБА_1 на рівні 2,03 проміле (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), відеозаписами, долученими до матеріалів справи, з яких вбачається те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом на момент зупинки працівниками поліції, добровільно пройшов огляд з використанням спеціального приладу Драгер (а.с.3), письмовими поясненнями свідків, присутніх при складенні протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.5,6); копією протоколу №199477 від 13.11.2021 складеного щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, про те, що в протоколі про адміністративне №054064 та в оскаржуваній постанові, невірно вказано прізвище водія спростовується відеозаписами (а.с.3.), на яких зафіксовано, що водія, який притягується до адміністративної відповідальності згідно посвідчення водія НОМЕР_2 від 23.04.2004, « ОСОБА_1 ».

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 висловлював зауваження щодо даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 бажав скористатися послугами адвоката, однак таке клопотання було проігнороване, не відповідає дійсності та спростовується відеозаписами наявними в матеріалах справи (а.с.3), з яких вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 право на захист, однак останній не скористався таким.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 здійснював захисник - адвокат Микуш Д.М.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП та в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи захисника про необхідність звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору як учасника бойових дій суд не бере до уваги з наступних підстав.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом № 3551-XII.

За змістом статті 22 Закону № 3551-XII особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів, в тому у справах про адміністративні правопорушення.

Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Микуш Д.М. апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Микуш Д.М. - залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 18 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич