ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/142/22 Справа № 708/87/22 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Івахненко О. Г. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 09 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , працюючого майстром лісу в ДП "Чигиринське лісове господарство", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч ) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 грн.20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 24 січня 2022 року о 23 год. 04 хв. на а/д Т-1217 поблизу с. Іванівка Черкаського району Черкаської області керував автомобілем ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_2 , належним ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними висновку щодо результатів медичного огляду від 25 січня 2022 року, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 заперечував проти притягнення його до адміністративної відповідальності та просив провадження у справі закрити у зв`язку з недоведеністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що алкоголь, а саме горілку приблизно 0,5 літра, він випив вже після того як скоїв з`їзд автомобіля в кювет на автодорозі Олександрівка-Чигирин та чекав приїзду трактора, який повинен був його витягти. Алкоголь вживав, щоб зігрітися. Коли приїхали працівники поліції, то він не керував ним. Працівники поліції діяли з порушеннями, однак їх незаконні дії в установленому законом порядку він не оскаржував.

Постановою судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 09 лютого 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 грн.20 коп.

Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, праовопрушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення Чигиринського районного суду від 09.02.2022 року та закрити провадження у цій справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт не згодний із зазначеною постановою у з невідповідністю висновків судці обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення

Стверджує, що транспортним засобом в стані сп`яніння не керував, на момент прибуття поліцейських належний йому автотранспорт не рухався і знаходився на обочині.

Зазначає, що для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Апелянт вказує, що дії патрульних поліцейських вважає незаконними, а притягнення його до адміністративної відповідальності - неправомірним.

Наголошує, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності від 24.01.2022 в цій справі винесений незаконно, на підставі неналежних та недопустимих доказів та не може бути підставою для притягнення мене до адміністративної відповідальності. Свою вину заперечує повністю.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 24 січня 2022 року о 23 год. 04 хв. на а/д Т-1217 поблизу с. Іванівка, Черкаського району Черкаської області керував автомобілем ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_2 , належним ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними висновку щодо результатів медичного огляду від 25 січня 2022 року, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, та за що наступає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 397422 від 25.01.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 24 січня 2022 року о 23 год. 04 хв. на а/д Т-1217 поблизу с. Іванівка, Черкаського району Черкаської області керував автомобілем ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_2 , належним ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними висновку щодо результатів медичного огляду від 25 січня 2022 року, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, та за що наступає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.2);

- даними висновку КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» Чигиринської міської ради від 25.01.2022 року щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на 01 годину 10 хвилин 25.01.2022 року перебував в стані алкогольного сп`яніння..(а.с.4);

- даними пояснень свідка ОСОБА_3 від 24.01.2022 року, де зазначено, що 24.01.2022 року, близько 23:00 год. він разом з гр.. ОСОБА_1 рухались на автомобілі ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_2 , за кермом перебував ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Останній не впорався з керуванням та здійснив з`їзд у кювет, звідки виїхати вже не зміг самостійно. Далі він вийшов на дорогу, щоб зупинити попутні авто, та попросити допомоги, водій залишався в автомобілі до приїзду працівників поліції.(а.с.6);

- даними пояснень свідка ОСОБА_4 , де зазначено, що 24.01.2022 року він, керуючи автомобілем Опель Віваро, рухався в бік м. Чигирин, та по дорозі біля повороту до с. Іванівка побачив на правому узбіччі ОСОБА_3 , який просив про допомогу. Вийшовши з автомобіля він побачив автомобіль про який його повідомив останній. Водій автомобіля ВАЗ перебував в автомобілі ймовірно п`яний, мова була не чітка, та з салона автомобіля був чутний запах спиртного. Було прийнято рішення викликати поліцію, та в його присутності водій відмовився пройти освідування на місці події, а забажав проїхати до медичного закладу.(а.с.7);

- даними DVD - диску з матеріалами відеозапису, який здійснений поліцейським за допомогою технічного засобу під час проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.(а.с.10).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння, та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 397422 від 25.01.2022 року, даними висновку КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» Чигиринської міської ради від 25.01.2022 року щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на 01 годину 10 хвилин 25.01.2022 року перебував в стані алкогольного сп`яніння., даними пояснень свідка ОСОБА_3 від 24.01.2022 року, даними пояснень свідка ОСОБА_4 , даними DVD - диску з матеріалами відеозапису, який здійснений поліцейським за допомогою технічного засобу під час проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, в судовому засіданні було досліджено вказаний відеозапис, здійснений поліцейським за допомогою технічного засобу, на якому наявні два відеофайли та який у відповідності до ст.251 КУпАП вважається показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису.

З перегляду наданого відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 знаходиться в кюветі на автодорозі, останній перебуває всередині автомобіля та відмовляється від спілкування з працівниками поліції. З відеозапису видно, що водій перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, нечітка нерозбірлива мова, нецензурна лайка, поведінка, що не відповідає обстановці, на прохання останніх вийти з автомобіля реагує нецензурною лайкою. На вимогу пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру ОСОБА_1 відмовився та погодився їхати лише на медичний огляд до лікарні.

На цьому ж відеозаписі ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що він не зміг зупинити автомобіль і злетів з дороги.

Тобто, на відеозаписі ОСОБА_1 під час розмови з працівником поліції не заперечує щодо факту керування транспортним засобом, як і не спростовує посилання інспектора поліції, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Вважаю, що суд першої інстанції правильно оцінив як неправдиві покази свідка ОСОБА_3 , надані останнім в судовому засіданні суду першої інстанції.

Так, з оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 вільно і спокійно, без тиску і примусу з боку працівників поліції пояснює, що спочатку їх було в автомобілі троє, де він разом з ОСОБА_1 вживали спиртні напої, при цьому він випив трохи, один пасажир був тверезим і хотів сісти за кермо, забрати ключі, але ОСОБА_1 його вигнав з автомобіля, після чого вони поїхали удвох, за кермом перебував ОСОБА_1 . Так як ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, то не зміг впоратися з автомобілем і він злетів в кювет. Йому стало шкода ОСОБА_1 , який після з`їзду автомобіля в кювет заснув за кермом і міг замерзнути, він вийшов на автодорогу, щоб хтось їм допоміг, оскільки у нього розрядився мобільний телефон і він не міг покликати на допомогу. На його вимогу зупинився автомобіль, який їхав цією ж автодорогою, і особи, які в ньому перебували, сказали, що потрібно викликати працівників поліції.

У судовому засіданні суду першої інстанції на пояснення зміни показань свідок ОСОБА_3 пояснив, що йому невідомо, що було записано в поясненнях, які він підписав не читаючи.

Однак ці твердження свідка не є правдивими, оскільки з відеозапису встановлено, що інспектор поліції оголошує і узгоджує зі свідком його письмове пояснення, після чого останній його підписує.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь її вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 ( сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 496 гривень 20 копійок.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 09.02.2022 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 09 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 грн.20 коп. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок