П О С Т А Н О В А

Іменем України

31.03.2022 року Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що 17.11.2021 року о 02:10 год. у м. Львові по вул. В.Великого, 37, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Captiva д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою м. Львів, вул.. Кульпарківська 95 висновок №002517.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду.

Враховуючи, що в матеріалах справи міститься заява від 20 грудня 2021 року адвоката Кочеткова М.В. про відкладення судового розгляду, оскільки ОСОБА_1 перебуває на лікарняному та не може прибути у судове засідання для дачі пояснень по справі, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 та його адвокату було відомо про наявність даного судового провадження.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Справа «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

Відтак приходжу до переконання про можливість завершення розгляду справи у відсутності правопорушника та його адвоката, на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, доведена сукупністю належних і допустимих доказів.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доводиться: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №053483 від 17.11.2021 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002517 від 17.11.2021 року, у якому встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Окрім цього в матеріалах справи міститься DVD диск з відео доказами, які підтверджують наведені вище факти перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. Зокрема явно виражені фізіологічні ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема чітко показано дуже звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість та рухливість ходи, мови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії правопорушника ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.2.9А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП..

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вищевказаного адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №053483 від 17.11.2021 року, висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002517 від 17.11.2021 року.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю. Саме тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий Збір», з правопорушника у дохід Держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі передбаченому п.5 ч.2 ст.4. цього Закону.

З наведених міркувань, керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість гривень) грн. 20коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Мартьянова С.М.