Дата документу Справа № 336/7331/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7331/21 Головуючий в 1 інст. Боєв Є.С.
Провадження №33/807/425/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Іваниці О.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 3 травня 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який на не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 26 серпня 2021 в м. Запоріжжі, на автодорозі М18, біля вул. Магістральна, 100, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мовлення. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_2 о 02.27, 02.50 26.08.2022 року він не керував, що підтверджується відеозаписом на якому не зафіксовано факт керування, зупинку та його відмову від огляду. Щодо обставин події вказує, що після прийняття постанови про порушення ним ч.2 ст122 КУпАП, після проходження деякого часу, до нього підійшов поліцейський і повідомив про наявні ознаки алкогольного сп`яніння та почав складати протокол, проте він протягом значного (певного) часу не керував транспортним засобом, припаркувався, отже на думку апелянта, складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП було безпідставним. Крім того, відеозапис є не безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Звертає увагу, що огляд проводився без свідків, тобто з порушенням визначеного порядку, отже, такий огляд вважається недійсним. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Іваницю О.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 266290 від 26.08.2021 року (а.с. 1) підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.08.2021 року (а.с. 5), актом огляду на стан сп`яніння (а.с.4), даними щодо порушення 26.08.2022 р. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення (а.с. 7), даними відео фіксації (а.с.8).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта, що він не керував транспортним засобом апеляційний суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, відомостями відеоматеріалу зафіксовано факт зупинки транспортного засобу за проїзд на заборонений сигнал світлофору та складання відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Далі, працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про підозру перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння та двічі пропонує пройти відповідний огляд на місці за допомогою приладу Драгер. На таку пропозицію ОСОБА_1 вказує, що буде дзвонити адвокату, просить показати відеозапис про його керування, сперечається з працівником поліції щодо способу відібрання його особистих даних. Отже, таку поведінку ОСОБА_1 працівник поліції вірно розцінив як відмову від проходження огляду, про що повідомив останньому.

У судовому засіданні сам ОСОБА_1 та його захисник не заперечували, що спочатку була запинка транспортного засобу за порушення ПДР, а в подальшому спілкування з поліцейськими з приводу виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Отже, на думку апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву.

За оглянутим відеозаписом чітко вбачається відсутність розриву у часі після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , зокрема час зупинки - 02:27 год., а час виявлення ознак - 02:38 год.

Отже, позиція ОСОБА_1 щодо його зупинки за ст. 122 КУпАП, а тому відсутні підстави для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід визнати непереконливими, оскільки саме в ході спілкування з водієм працівником патрульної поліції були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд констатує, що підстави для зупинки не мають значення щодо інкримінованих ОСОБА_1 подій.

Твердження щодо відсутності свідків при огляді не є підставою для визнання процедури проведеного огляду таким, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП у зв`язку з наступним.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована на нагрудній камері працівників поліції, якими вони забезпечені, а тому апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості.

При цьому, слід зауважити, що переривання в часі запису є незначною та не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення і дій поліцейських при складанні протоколу.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 3 травня 2022 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник