Справа № 303/9130/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
06.10.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану у АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.
Згідно з постановою, 19.11.2021, о 03 год 41 хв, упродовж дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №114777 від 10.11.2021, ОСОБА_1 перебувала за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила заходи застосовані відносно неї: заборону на вхід та перебування у місці проживання; заборону контактування з постраждалою особою.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки такий пропущено через поважні причини. Апелянтка стверджує, що участі у розгляді справи у місцевому суді не брала, про місце, дату й час проведення судового засідання її повідомлено не було. При цьому вважає, що постанова суду є незаконною, просить її скасувати. Факт вчинення адміністративного правопорушення апелянтка заперечує та вважає, що працівники поліції безпідставно склали щодо неї протокол про адміністративне правопорушення, жодних пояснень у неї не відбирали, їхнє ставлення апелянтка розцінює як упереджене. Окрім цього стверджує, що викладені у постанові обставини справи не відповідають дійсності, оскільки її колишній чоловік ОСОБА_2 проживає зі своєю співмешканкою за іншою адресою, не тією, що вказана у постанові суду. При цьому додає, що ОСОБА_2 умисно та свідомо вчиняє хуліганські дії, ображає ОСОБА_1 та їхніх спільних дітей, після чого викликає поліцію та надає неправдиві відомості, що можуть підтвердити сусіди. Звертає увагу на те, що наразі в Закарпатському апеляційному суді оскаржується судове рішення про винесення припису відносно неї. Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення слід поновити, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якої, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що апелянтка належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлень від 15.04.2022, жодних заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.
Доводи апеляційної скарги про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення апеляційний суд визнає такими, що заслуговують на увагу, Вирішуючи це питання, апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, визнає, що причини пропуску строку на оскарження судового рішення є поважними. Так, відомості про дату, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_3 були відомі, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку SMS- повідомлення. З оскаржуваної постанови також убачається, що справу про адміністративне правопорушення суд розглянув без участі ОСОБА_1 , яка про причини своєї неявки місцевий суд не повідомила, жодних клопотань про відкладення судового засідання на інший день не подавала. Між тим, матеріалами справи підтверджується, що суд першої інстанції направив апелянтці копію судового рішення у встановлений законом триденний строк. Однак, дані про отримання ОСОБА_1 судового рішення відсутні. Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється
Разом з тим, апеляційний суд відхиляє твердження апелянтки про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції з огляду на таке.
Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є правильним.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Так, згідно зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №778196, 19.11.2021, о 03 год 41 хв, упродовж дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №114777 від 10.11.2021, ОСОБА_1 перебувала за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила заходи застосовані відносно неї: заборону на вхід та перебування у місці проживання; заборону контактування з постраждалою особою. У графі «Пояснення», ОСОБА_1 зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 виганяє її з дітьми з дому і впливає на них психологічно, відтак просить вжити заходів. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомилась, копію процесуального документу отримала, про що свідчить її особистий підпис.
У своїх поясненнях ОСОБА_2 вказав, що за адресою АДРЕСА_2 , він проживає з дітьми та колишньою дружиною. При цьому зазначив, що ОСОБА_1 порушила заходи застосовані відносно неї: заборону на вхід та перебування у місці проживання; заборону контактування з постраждалою особою.
Відповідно до заборонного припису серії АА 114777, такий складений відносно ОСОБА_1 строком на 10 діб з 12 год 00 хв 10.11.2021 та діє до 12 год 00 хв 20.11.2021. Відповідно до заборонного припису стосовно кривдника серії АА №114777 від 10.11.2021, ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено на вхід та перебування у місці проживання (перебування) постраждалої особи ( ОСОБА_2 ) ; заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Своїми підписами ОСОБА_1 підтвердила, що зі змістом заборонного припису ознайомлена.
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими та зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень під час їх збирання апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Селехман Р. Р. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та інших процесуальних документів.
Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції розглянув справу без її участі, - апеляційний суд вважає такими, що не свідчать про відсутність у діях апелянтки складу передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення. Відхиляючи твердження в цій частині, апеляційний суд зазначає, що факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 апеляційним судом взято до уваги як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційний суд вважає, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом серії ВАБ №778196, зі змістом якого ОСОБА_1 погодилась, жодних заперечень та зауважень не надала; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .
При оцінці доводів ОСОБА_1 відносно того, що працівники поліції безпідставно склали щодо неї протокол про адміністративне правопорушення, і жодних пояснень у ОСОБА_1 не відбирали, їхнє ставлення було упередженим,- апеляційний суд такі не визнає слушними, позаяк матеріали справи свідчать про зворотне. Зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що такий підписаний ОСОБА_1 , до того ж у графі «Пояснення» ОСОБА_1 зазначила, що проживає спільно зі своїм колишнім чоловіком за однією адресою, при цьому зауважила, що ОСОБА_2 виганяє її разом з дітьми з дому. Тобто, вищенаведене свідчить про те, що твердження апелянтки про те, що її права були порушені під час складання протоколу є надуманими та суперечать фактичним обставинам справи, які правильно встановлені судом першої інстанції, відтак досліджені та перевірені апеляційним судом.
Апеляційний суд критично розцінює доводи і про те, що викладені у постанові обставини справи не відповідають дійсності, оскільки її колишній чоловік ОСОБА_2 проживає зі своєю співмешканкою за іншою адресою, не тією, що вказана у постанові суду, при цьому стверджує, що ОСОБА_2 умисно та свідомо вчиняє хуліганські дії, ображає апелянтку та їхні спільних дітей, після чого викликає поліцію та надає неправдиві відомості, що можуть підтвердити сусіди. Відхиляючи ці твердження, суд апеляційної інстанції передовсім враховує відсутність будь-яких доказів, які могли б підтвердити їх достовірність. Так, апеляційний суд враховує ту обставину, що у матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження факту звернення ОСОБА_1 до правоохоронців із заявою про заподіяння колишнім чоловіком - ОСОБА_2 , апелянтці або її дітям тілесних ушкоджень, вчинення відносно неї чи дітей фізичного насильства або психологічного тиску.
Такими, що не впливають на правильність та обґрунтованість висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є доводи ОСОБА_1 про те, що наразі в Закарпатському апеляційному суді оскаржується судове рішення про винесення припису відносно неї. Сукупність доказів, які перевірені апеляційним судом на предмет належності, достатності та достовірності безумовно свідчать про те, що ОСОБА_1 порушила заходи застосовані відносно неї: заборону на вхід та перебування у місці проживання; заборону контактування з постраждалою особою.
Отже, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнана винуватою у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення упродовж дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №114777 заходів застосованих відносно неї: заборону на вхід та перебування у місці проживання; заборону контактування з постраждалою особою, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушниці у дусі додержання законів України.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 , не з`явившись на розгляд справи, позбавила себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН