Справа № 163/1038/22 Провадження №33/802/499/22 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 липня 2022 року об 11 год. 46 хв. на вул.Центральній в с.Рівне Ковельського району, керував автомобілем марки "ВАЗ 21099", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову судді необґрунтованою та незаконною. Зазначає, що суд першої інстанції не повідомивши його про дату розгляду справи, розглянув її його відсутності, чим порушив право на захист. Вказує також про те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки пропозиція про проходження такого огляду була висловлена після 2-х годин після зупинки транспортного засобу. Також пропозиція пройти огляд була у відсутності двох свідків та не зафіксована на відео-реєстратор, як того вимагає законодавство. Крім того, свідок ОСОБА_2 , письмові пояснення якого містяться в матеріалах справи і, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, не вказує, що він був присутній при його огляді, а про те, що йому невідомо чи він ( ОСОБА_1 ) перебував в стані алкогольного сп`яніння. А тому, такий огляд тягне за собою визнання його неналежним та недопустимим доказом у даній справі. Вважає, що відеозапис із реєстратора службового автомобіля не підтверджує його вини, а лише про зустріч поліцейського чоловічої статі з ним (ОСОБА_1). На вищевказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, так як справу розглянув у його відсутності. Переконаний, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилаючись на вказані обставини, просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Крім того, стороною захисту заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 14.07.22 з посиланням на те, що суд не повідомивши ОСОБА_1 , розглянув справу у його відсутності. Копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 15.08.22 коли написав заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Вважає, що з цієї дати (15.08.22) почав перебіг 10-денного строку на оскарження судового рішення.

ОСОБА_1 та його захисник Кривошей А.М. будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали. А тому, апеляційний суд враховуючи положення ст.268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних осіб.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд вважає, що слід враховуючи доводи апелянта та поновити йому строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки, як встановлено судом, він фактично пропущений з поважних на те причин.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №384178 від 08.07.22, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку. Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- письмовими поясненням свідка ОСОБА_2 від 08.06.22 з якого окрім іншого вбачається, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 та був зупинений працівниками поліції.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписами з камери службового автомобіля та боді-камери працівника поліції, на яких зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано, що автомобілем керує саме ОСОБА_1 , а також те, що після зупинки, йому як водію транспортного засобу, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, неодноразово було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак він відмовився вказуючи, що автомобілем не керував.

При цьому, апеляційний суд не вбачає будь-яких обґрунтованих підстав для визнання в якості недопустимого доказу цього відеозапису, як про це просить сторона захисту, оскільки на ньому зафіксовано події, які фактично підтверджують обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмові особи, яка керує транспортним засобом відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Твердження сторони захисти про те, що матеріали справи не містять належних доказів про керування автомобілем саме ОСОБА_1 судом до уваги не беруться, так як повністю спростовуються як відеозаписом так і письмовим поясненнями свідка ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту як на підставу для скасування судового рішення про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду, який передбачений чинним законодавством, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи. Дії працівників поліції відповідали законодавству, яке передбачає процедуру проведення огляду, а також процедуру складення протоколу, і це відповідними доказами не спростовано. Зокрема, процедуру проведення огляду зафіксовано на боді-камеру, що повністю відповідає ст.266 КУпАП.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 14.07.22 щодо ОСОБА_1 підлягає залишенню без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 липня 2022 року у даній справі.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 липня 2022 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк