Справа № 946/2566/22
Провадження № 3/946/887/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 квітня 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., розглянувши матеріали у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Болград Одеської області, громадянки України, начальника медичного пункту в/ч НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.172-11 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть справи

Згідно наданих матеріалів, військовослужбовець військової служби за контрактом прапорщик ОСОБА_1 з 16.30 години 01.04.2022 року самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , та 04.04.2022 о 08:15 годині самостійно повернулась до розташування військової частини, тобто була відсутня на військовій службі без поважних причин більше двох діб в умовах особливого періоду, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

ІІ. Процедура та позиції сторін

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 08.04.2022 року, справа №946/2418/22 передана на розгляд судді Яковенка І.І.

2.2. Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенка І.І. від 11.04.2022 року протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали направлені до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

2.3. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 15.04.2022 року, справа №946/2566/22 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.4. У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснивши, що вона є військовослужбовцем за контрактом та може залишати військову частину у нічний час доби після закінчення служби та у вихідні дні. 01.04.2022 року вона подала рапорт про намір поїхати на вихідні дні додому та попередила про це заступника командира військової частини ОСОБА_2 . Інформацію про те, що з 09:30 години 24 лютого 2022 року особовий склад військової частини НОМЕР_1 переведений на казармений стан до її відома не доводили. Звернула увагу, що інші жінки-військовослужбовці безперешкодно залишають військову частину та жодних зауважень до них немає. Належних умов для здійснення гігієнічних процедур у військовій частині немає.

2.5. Під час розгляду справи фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

ІІІ. Релевантні джерела права та акти їх застосування

3.1. Конституція України (КУ)

Стаття 62. […] Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 129. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права […].

3.2. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року за №1402-VІІІ (Закон №1402-VІІІ)

Стаття 6. Незалежність судів

1. […] Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Стаття 7. Право на справедливий суд

1. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом […].

3. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

3.3. Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року за №3477-ІV (Закон №3477-ІV)

Конвенція Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Стаття 17. Застосування судами Конвенції та практики Суду

1. Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

3.4. Кодекс про адміністративні правопорушення України (КУпАП).

Стаття 7. Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом […].

Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність […].

Стаття 172-11. Самовільне залишення військової частини або місця служби

Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб -

тягнуть за собою арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.

[…] Діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, -

тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Стаття 247. Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:
1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення […]

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

ІV. Оцінка судді

4.1. Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла такого висновку.

4.2. Принцип 7 Рекомендації No R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій визначає, що обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч.2 ст.251 цього Кодексу). Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а вимагання від особи надання доказів на свій захист і спростування такого протоколу, є неприпустимим в контексті принципу презумпції невинуватості.
4.3. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).
Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.
При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), пункт 54; «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), пункт 55).
4.4. Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 КК України, вважаю, що дане адміністративне правопорушення з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень статті 62 Конституції України.
4.5. Так, у відповідності до положень статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

4.6. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

4.7. Нормативний акт, що зазначений особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а саме ч.4 ст.172-11 КУпАП, передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

4.8. Згідно з повідомленням за підписом командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 від 11.04.2022 року Головнокомандувач Збройних Сил України оголосив ступінь готовності Збройних Сил України «ПОВНА», що є підставою для відмобілізування та приведення військ (сил) до штатів військового часу. У зв`язку з вищенаведеним, військова частина НОМЕР_2 з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року почала здійснювати заходи відповідно до затвердженого «Переліку основних заходів відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_2 у бойову готовність «ПОВНА». Так, у відповідності до пункту 2.1.1 зазначеного Переліку… після 4 годин від початку здійснення заходів з відмобілізування та приведення, тобто з 09:30 24 лютого 2022 року, особовий склад військової частини НОМЕР_2 переведений на казармений стан. Казармений стан для особового складу передбачає постановку його на всі види забезпечення, постійне (цілодобове) перебування на робочих місцях з метою виконання завдань за призначенням. Заходи цього Переліку є обов`язковими до виконання й підпорядкованими підрозділами, тобто військовою частиною НОМЕР_1 .
4.9. Згідно наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 нічого не було відомо ані про наявність затвердженого Переліку основних заходів відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_2 у бойову готовність «ПОВНА», ані про його зміст, так само як і не було в усному порядку доведено інформацію про те, що військова частина НОМЕР_1 переведена на казармений стан.
4.10. Суддя наголошує, що вона не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

V. Висновок судді

5.1. За вказаних обставин, суддя дійшла висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 172-11, 247, 251, 252, 266, 276-280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: