ЄУН № 337/2879/22
Провадження №3/337/1279/2022
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП в Запорізькій області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, молодшого сержанта ВЧ НОМЕР_2 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №143299, 25 серпня 2022 року о 14:08 годині біля буд.№24 по вул. Воронезькій у м. Запоріжжя, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звуженні зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування відсторонений.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою провину у вчинені правопорушення та пояснив, що він прямував до своєї військової частини, коли був зупинений працівниками поліції. Йому запропонували пройти огляд в медичному закладі, та він зв`язався зі своїм військовим командуванням, які йому сказали пройти огляд за участю ВСП. Він відразу викликав ВСП на місце події, і розповів про це поліцейським. Однак поліцейські відмовились чекати прибуття військового сектору правопорядку, і склали на ОСОБА_1 протокол про відмову від проходження огляду. До закінчення оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, на місце прибув патруль ВСП, однак поліцейські повідомили, що оскільки матеріали вже складаються і відмова від огляду зафіксована, до лікарні вони не поїдуть. Разом із працівниками ВСП він прибув до лікарні і пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, згідно якого він був тверезим. Просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні начальник складу РАУ ЗЗВ ВСП ОСОБА_2 пояснив, що він у складі патруля Військового сектору правопорядку, був викликаний 25.08.2022 року на вул. Воронезьку у м. Запоріжжя, за підозрою у вчиненні військовослужбовцем ЗСУ правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Коли вони прибули на виклик, на місці знаходились наряд поліції і ОСОБА_1 , який в їх присутності погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак поліцейські повідомили, що не поїдуть з ними, оскільки вже зафіксували «відмову від огляду». Його патруль ВСП доставив ОСОБА_1 до медичного закладу, та в їх присутності був проведений медичний огляд, згідно якого ОСОБА_1 у стані сп`яніння не перебував.
Працівники Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя, залучені до розгляду на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бантиш проти України» (заява №1306063/18) до судових засідань повторно не з`явились. Надали лист про розгляд справи без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав-учасниць Конвенції (Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), п.30).
Першочергова оцінка Європейським судом з прав людини застосовності кримінального аспекту ст. 6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82 - 83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.
В практиці Європейського суду з прав людини перший критерій має відносну значимість, тобто коли внутрішнє державне законодавство класифікує певне правопорушення як кримінальне, цей критерій буде мати вирішальне значення. В іншому випадку Європейський суд з прав людини не приймає до уваги національну класифікацію та вивчає фактичний зміст розглядуваної процедури.
Другий та третій критерії, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Енгель на інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands), являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст. 6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належить в цілому до «кримінальної» сфери (Озтюрк проти Німеччини (Ozturk v. Germany), пункт 54; Лутц проти Німеччини (Lutz v. Germany), пункт 55).
Після проведення аналізу вказаних вище джерел права, враховуючи види та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП (що діяло на момент вчинення інкримінованого особі діяння), з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст. 62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП о бов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Диспозиція норми ч.1 ст.130 КУпАП виділяє кілька окремих блоків, незалежних один від одного, видів адміністративних правопорушень.

Перший, це керування транспортним засобом в стані сп`яніння (п.2.9.а. Правил дорожнього руху України), другий, це передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння (п.2.9.г. Правил дорожнього руху України), третій відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (п.2.5 Правил дорожнього руху України).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №143299 від 25 серпня 2022 року ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог пункту 2.5 ПДР України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
ОСОБА_1 , 25 серпня 2022 року о 14:08 годині біля буд.№24 по вул. Воронезькій у м.Запоріжжя керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_3 , що не заперечується і стороною захисту.

На наданому поліцейськими відео з нагрудної бодікамери №474286 зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі за участю патруля ВСП, який за його посиланням повинен у найближчий час прибути на місце події. За відсутності ВСП, проїхати на огляд відмовився.

Відповідно до пояснень начальник складу РАУ ЗЗВ ВСП ОСОБА_2 , він у складі патруля ВСП прибув на місце події, де були присутні і ОСОБА_1 і співробітники поліції. В той момент ОСОБА_1 в присутності також і поліцейських, надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння.

25 серпня 2022 року о 15:30 годині патруль ВСП доставив ОСОБА_1 до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, де згідно висновку №3790 від 25 серпня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває в стані будь-якого сп`яніння. Огляд проведено в присутності працівника ВСП ОСОБА_2 .

Згідно змісту ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Отже, хоч огляд ОСОБА_1 був проведений у встановлений законом строк, але не була дотримана вимога щодо обов`язкової присутності поліцейського.

Частина 4 статті 266 КУпАП і пункт 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, є порушеними, так як з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Натомість, ЄСПЛ у справі «Ліліан Ерхан проти Молдови» зазначив, що національні суди відмовилися прийняти як доказ результати біологічного тесту заявника саме тому, що він не був проведений у присутності офіцера поліції, як того вимагає закон. За таких обставин Суд вважає, що, відмовившись прийняти результати біологічного тесту заявника, національні органи влади унеможливили його захист від звинувачення у керуванні автомобілем у нетверезому стані. Це знівелювало вимоги справедливого судового розгляду та рівності сторін, що суперечить вимогам статті 6 §§ 1 і 3 (b) Конвенції.

А тому суд вважає, що наданий ОСОБА_1 висновок №3790 від 25 серпня 2022 року згідно якого у останнього відсутні стан та ознаки сп`яніння підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами, які були додані уповноваженою особою до матеріалів адміністративного провадження. При цьому суд також враховує проходження ОСОБА_1 медичного огляду в присутності начальника складу РАУ ЗЗВ ВСП ОСОБА_2 , який на переконання суду забезпечив достовірність результатів огляду в розумінні ч.4 ст. 266 КУпАП, пункт 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши надані суду докази з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б беззаперечно, поза розумним сумнівом доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що в силу презумпції невинуватості трактується судом на його користь і відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 268, 277 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Д.С. Бредун