Справа № 127/4402/22
Провадження № 3/127/1201/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, посвідчення водія НОМЕР_1 від 30.03.2014, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.01.2022 серії БД №315260, 29.01.2022 о 09 год 30 хв по вул. Максимовича, 27, у м. Вінниці, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL OMEGA, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя,жвавість рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки, що зафіксовано на нагрудні відеокамери (відеореєстратори) № 472285 та №472296. При цьому, відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 277-2 КУпАП (а.с.11; 15).

Судова повістка надсилалась поштою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, конверт з повісткою повернувся з відміткою органів поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Причини неявки до суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 , будучи поінформованим про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, не виявляв інтересу щодо розгляду справи в місцевому суді, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, не повідомив про причини неявки до суду.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної вимоги розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положенням пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху України), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 2 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту наведених норм слідує, що відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП настає за вчинення повторно будь-яких із діянь за ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з абз.4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

А відповідно до абз.1 цього ж пункту постанови стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої Міністерством юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У п. 4 Інструкції визначені ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому, у п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 (далі Порядок), вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 вищезазначені ознаки, мав право доставити останнього до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, для проведення такого огляду.

У даному випадку поліцейський патрульної поліції Олійник В.І. відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 29.01.2022, після зупинки транспортного засобу OPEL OMEGA, д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху,виявив у його водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці, уповільнене мовлення, а тому звернувся до ОСОБА_1 із вимогою пройти огляд у встановленому порядку в закладі охорони здоров`я, на що той відповів відмовою.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду зафіксована на нагрудні відеокамери (відеореєстратори) № 472285 та №472296, та запис долучено на DVD-R дискові до матеріалів справи (а.с.7).

При складанні протоколу про вчиненні адміністративного правопорушення та проведенні огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння уповноваженими особами порушень не допущено.

Окрім цього, відповідно до довідки наданої старшим інспектором ВАП Гамарник Тетяною, відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2021 у справі №127/23005/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.(а.с. 1).

Суд вважає, що зазначені вище докази є належними, допустими, чіткими, достатньо переконливими, об`єктивно узгоджуються між собою, що у сукупності дає підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. Доказів, які спростовували б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суду не надано.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст.130 КУпАП, оскільки останній повторно протягом року вчинив відповідне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час вчинення правопорушення складає 34 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Окрім того, судовий збір у розмірі 496,20 грн. підлягає також стягненню з ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч. 2 ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130, 221, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня його винесення.

Суддя