Справа № 159/79/22 Провадження №33/802/487/22 Головуючий у 1 інстанції:Панасюк С.Л.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судового засідання Хитрика Р.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Морозова В.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 23 грудня 2021 року, о 21 год. 57 хв., в м. Ковелі на вул. Холмська, 30, керував автомобілем марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що 23 грудня 2021 року, о 21 год. 57 хв., в м. Ковель по вул. Холмська, 30, керував автомобілем марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 . За кілька годин до керування випив пляшку алкогольного пива. Почував себе тверезим. Поїхав до колишньої дружини, для того щоб поспілкуватись з дитиною. Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції пройшов огляд за допомогою спеціального приладу. Прилад показав стан сп`яніння. З усім погоджувався, оскільки було багато працівників поліції і він розгубився.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 та його захисник оскаржують його з мотивів незаконності. Стверджують про формальний підхід місцевого суду до вивчення справи, беручи до уваги лише суперечливі докази. Вважають, що розгляд справи без їх участі, слід розцінювати, як фактичну відмову у доступі до правосуддя, що й призвело до необґрунтованого застосування стягнення та ухвалення незаконного рішення. Вказують на відсутність будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також посилаються на відсутність свідків під час розгляду справи в суді першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянти вказують на те, що після проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу, проїхати до найближчого медичного закладу ніхто не пропонував. Аналогічно ОСОБА_1 та його захисник посилаються на порушення при складанні протоколу, а саме відсутність доказів про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не роз`яснено під час проходження огляду та складанні протоколу права та порядок проходження огляду, в протоколі та матеріалах справи відсутні дані засобу відеофіксації.

Просять скасувати постанову, а провадження у справі - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю., які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23.12.2022 серії ААБ № 104374, 23 грудня 2022 року о 22 год 08 хв на вул. Холмська, 30 в м. Ковелі Ковельського району, керуючи автомобілем марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. На законну вимогу останніх на місці зупинки проводився огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Алкотест Драгер 0505», результат якого - 1,82% (промілле), водій з результатом був згідний, від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційних доводах ОСОБА_1 посилається на те, що поліцейським був порушений порядок огляду на визначення у нього стану алкогольного сп`яніння, проте, на переконання апеляційного суду, вони не заслуговують на увагу, оскільки суперечать доказам, які знаходяться у матеріалах справи.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені нормативно-правові акти регламентують, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та рапортом поліцейського.

Так, з відеозапису камер поліцейських вбачається, що працівники поліції одразу після зупинки транспортного засобу повідомили водія про причини зупинки, зокрема, що він в порушення п.9.2 (б) ПДР керував транспортним засобом, та не подав сигнал світловим покажчиком лівого повороту, при об`їзді перешкоди, в зв`язку з чим останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу.

В матеріалах справи наявний рапорт поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Кобиш О.О., з якого вбачається, що під час несення служби 23.12.2022 року в екіпажі "Цунамі-0203" на службовий планшет надійшов виклик «Порушення ПДР», в якому вказувалось, що водій транспортного засобу «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та має намір їхати за кермом. Вказано, що під час спілкування із водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою «Алкотест Драгер 0505», на табло якого висвітив результат 1,82% (проміле), з яким водій погодився.(а.с.5, 7 час 22:04)

Від огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в закладі охорони здоров`я відмовився. (а.с. 7 час 22:04)

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Безпідставними є посилання апелянта та захисника на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено із порушенням норм чинного законодавства, оскільки дані посилання не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що відсутні дані (модель, серія) та сертифікація засобу відеофіксації, направлення на медичний огляд до медичного закладу, оскільки це не впливає на відповідальність останнього.

Окрім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, від керування транспортним засобом відсторонив, шляхом передачі керування дружині водія ОСОБА_1 , а посвідчення водія не вилучалось, так як перевірка документів була здійсненна за допомогою додатку «Дія», що стверджує протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з камер поліцейських.(а.с.1, 7 час 22:08)

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про незалучення свідків працівниками поліції, то вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Так, положеннями ч.2 ст.266 КУпАП регламентовано, що огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Так як поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, на яких зафіксовано дії водія ОСОБА_1 (а.с.7), тому свідки в даному випадку не залучались відповідно до приписів ч.2,4 ст.266 КУпАП.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи і їх сукупності, судом апеляційної інстанції були дослідженні відеозаписи з нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Апелянтом подано клопотання про виклик свідків та поліцейського у судове засідання, так як їх пояснення не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою. Проте клопотання не підлягає задоволенню, оскільки доводи наведені у ньому не свідчать про неповноту судового розгляду, так як наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом події та письмовими матеріалами, а тому відсутні підстави для допиту свідків у суді апеляційної інстанції на підставі ст.294 КУпАП.

Аналогічно безпідставними є посилання на порушення прав на захист ОСОБА_1 , так як про судовий розгляд ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомленні, з матеріалами справи ознайомленні, проте кожного разу напередодні судового засідання подавали клопотання про розгляд в режимі відеоконференції та відкладення, що свідчить про навмисне затягування розгляду справи та уникнення адміністративної відповідальності.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилаються апелянти, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення розглянув справу, повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю. - залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук