Дата документу Справа № 333/8736/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/8736/21 Головуючий в 1 інст. Варнавська Л.О.
Провадження №33/807/420/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Петрова Г.М., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Петрова Г.М. на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 30.11.2021 року о 06 годині 07 хвилин, у м. Запоріжжя по проспекту Соборному, біля будинку 22 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому порядку у лікаря-нарколога та підтверджений висновком мед закладу №6085, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Петров Г.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вказана постанова судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Так, судом першої інстанції не було враховано, що лабораторне дослідження на визнання наркотичного засобу, яке є обов`язковим не проводилось, а проводився Тест на виявлення ознак наркотичного сп`яніння, проведений тест-системою Wondfo, з порушенням інструкції про його застосування. В порушення вимог п. 3 розділу ІІІ Інструкції, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився фельдшером, а висновок було складено лікарем, що підтверджується відеозаписом.

Також зазначає, що дані протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія та висновок лікаря суперечать один одному та мають неточності та розбіжності.Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено раніше ніж висновок лікаря щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.

Посилаючись на Конституцію України, Європейську Конвенцію про захист прав та основоположних свобод, практику ВС вказує, що суд першої інстанції в повному обсязі не дотримався вказаних вимог закону, оскільки належним чином не оцінив обставини, які мають значення для вирішення справи, внаслідок чого ОСОБА_1 було помилково визнано винним і притягнуто до відповідальності.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Петрова Г.М., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Петрова Г.М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330434 від 30.11.2021 року, (а.с. 1) підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.11.2021 року (а.с. 3), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 6085 від 30.11.2021 року (а.с. 4), даними відео фіксації (а.с. 7).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що лабораторне дослідження на визначення наркотичного засобу не проводилося апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Так, відеозаписом події зафіксовано, факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем Chevrolet Aveo, його зупинкута виявлення працівником поліції у останнього ознак наркотичного сп`яніння та подальше його доставлення до медичної установи.

Далі, в медичному закладі за наслідками огляду ОСОБА_1 було встановлено, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння «марихуана». Наведене підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 6085 від 30.11.2021 року (а.с. 4).

При цьому огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП, зокрема лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, тобто у порядку, визначеному законом.

Згідно п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак, ОСОБА_1 не вказував в апеляції про оскарження ним у встановленому законодавством порядку зазначеного висновку лікаря.

Отже, апеляційний суд констатує, що будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок проведеного медичного огляду апелянтом не вбачається, а матеріали справи відомостей на спростування даних медичного висновку не містять.

Твердження сторони захисту, що дані в протоколі, направленні та у висновку лікаря мають не точності та розбіжності не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що стосовно ОСОБА_1 складений протокол за керування автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, який було встановлено у медичному закладі, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Доводи, що протокол складений за часом раніше ніж висновок лікаря спростовуються відеозаписом події, на якому зафіксовано час роз`яснення прав ОСОБА_1 та оголошення протоколу (06.47) вже після проведення медичного огляду та складання висновку лікаря (06.30), а запис у протоколі щодо часу (06.28) не спростовує фактичних обставин справи, які мали місце за участю ОСОБА_1 , а тому слід віднести до технічної помилки.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони не здатні спростувати правильність висновків суду, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Петрова Г.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2022року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник