НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20 жовтня 2022 року Справа № 322/712/22 (Провадження № 3/322/539/22)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 12.10.2022 з відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.2 ст.173-20 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

згідної з протоколом про адміністративне правопорушення від 06.10.2022 серії ВАВ №446289 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: «06.10.2022 об 11:30 годин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку із гр. ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався в його адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Дане правопорушення вчинив повторно протягом року».

На підтвердження цих обставин, окрім протоколу надані: реєстрація відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №1255 від 06.10.2022; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується; письмові пояснення ОСОБА_2 (який в протоколі зазначений в якості потерпілого), особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

В судове засідання ОСОБА_1 і потерпілий ОСОБА_2 не з`явилися.

Про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Участь вказаних осіб під час розгляду справи не є обов`язковою.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Частиною другої цієї статті передбачена відповідальність, за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, є наслідки у виді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ймовірність заподіяння такої шкоди. Водночас самі по собі погрози чи образи на адресу потерпілого, без вказаних наслідків або ймовірності їх настання, не становлять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Диспозиція вказаної норми не передбачає відповідальність за імовірність заподіяння шкоди психологічному здоров`ю, як зазначено у протоколі.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім цього, згідно з ч.3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також (окрім осіб перелічених в ч.2 згаданої статті) на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 є співмешканцем ОСОБА_3 - сестри ОСОБА_2 . Водночас, посадовими особами відділення поліції якими оформлювались матеріали справи допустимих доказів того, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, не надані, отже ОСОБА_2 не може вважатися потерпілим у цій справі, адже не є суб`єктом, що підпадає під категорію особи, яка постраждала від домашнього насильства в розумінні положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на вказане суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов