Номер справи 220/410/22
Номер провадження 3/220/209/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця м.Миколаїв, командира радіорозвідки в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2022 року о 08-00 год. військовослужбовець військової служби за контрактом командир взводу радіорозвідки старший лейтенант ОСОБА_1 , діючи умисно в умовах військового стану, самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 в районі виконання завдань, що розташовувалась в АДРЕСА_2. До місця розташування військової частини ОСОБА_1 повернувся о 16-00 год. 20.09.2022 року. Таким чином, ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Правопорушник в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, визнав повністю, просить розглянути справу за його відсутності. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності порушника.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення НОМЕР_1 №4 від 26.09.2022 року; письмовими поясненнями самого правопорушника викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та на окремому аркуші, відповідно до яких він свою провину визнав; довідкою-доповіддю №1518 від 20.09.2022 р. про факт відсутності військовослужбовця військової служби за контрактом в/ НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_1 ; довідкою-доповіддю №1520 від 20.09.2022 р. про факт повернення на службу військовослужбовця в/ НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_1 ; письмовими пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких свідки підтвердили обставини скоєного адміністративного правопорушення, а саме те, що їм не було відомо про відсутність на позиціях під час виконання службових обов`язків старшого лейтенанта ОСОБА_1 . На місці служби вони зустрілись 20.09.2022 р.; витягом з наказу командира в/чА1035 від 10.01.2022 р. №4, з якого вбачається, що лейтенант ОСОБА_1 призначений наказом командира в/ч НОМЕР_4 №336 від 22.12.2021 р. на посаду командира взводу радіорозвідки та копією посвідчення офіцера НОМЕР_5 , відповідно до якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі в Збройних Силах України.

Дослідивши надані матеріали, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 будучі військовослужбовцем, призваним на військову службу за контрактом, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду тривалістю до десяти діб.

ДіїОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 172-11 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КпАП України, а саме самовільне залишення військової частин військовослужбовцем (крім строкової військової служби) в умовах особливого періоду тривалістю до десяти діб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , враховуючи особу правопорушника, який є військовослужбовцем, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є визнання своєї вини порушником у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч.4 ст. 172-11 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч. 4 172-11 КпАП України, України, Закону України «Про судовий збір» суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КпАП України, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 2465,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М.Якішина