Код суду 233 № 233/1494/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, проходить військову службу за мобілізацією на посаді водія військова частина НОМЕР_1 , військове звання солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18 квітня 2022 року продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №573/2022 від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб

Рішень про закінчення особливого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, тобто особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року і до теперішнього часу.

25 серпня 2022 року близько 16-00 год. військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , знаходячись в тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 в районі розосередження, в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, свою вину визнає повністю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення №ДНКС-2/0407 від 25 серпня 2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного 6засобу №410 від 25.08.2022 року та роздруківкою з приладу «Алкнот-М» №00246, відповідно до якої ОСОБА_1 25.08.2022 року о 18-17 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння (тест №173, результат позитивний 1,53 проміле), та іншими матеріалами справи.

Суддя звертає увагу на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог п. 7 розділу VІІІ Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України , затвердженої Наказом Міністерства оборони України 1010.2016 року №515 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 22.06.2021 року №169), за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні), оскільки під час тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів був присутній лише один свідок, однак вважає, що таке порушення не призвело до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод або Конституцією України, і факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на момент огляду підтверджується сукупністю доказів роздруківкою спеціального технічного засобу ті поясненнями самого ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому не вбачає підстав для визнання доказу акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу недопустимим доказом.

При цьому визнається за доцільне застосувати аналогію права та зазначити, що така правова позиція узгоджується з правим висновком Об`єднаної палати Верховного суду, викладеним у постанові від 31.08.2022 року по справі №756/10060/17, в якій, в тому числі, зазначено, що «суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання».
Враховуючи викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, встановлених в судовому засіданні, знайшла своє підтвердження зібраними доказами, і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини , ставлення до скоєного, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 172-20 ч. 3, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 215 (двісті п`ятнадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005692, отримувач Донецьке ГУК/Костянтинів. МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О.О. Леміщенко