Справа № 347/1380/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справипро адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського відділу ДВС, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, по ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу №3 від 12.08.2022 року ОСОБА_1 не сплачує аліменти за виконавчим листом №0917/489/2012 від 23.07.2012 року, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої 205341,43 грн, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.183-1 КУпАП та ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 : суди повинні неухильно виконувати вимоги ст.268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

ОСОБА_1 на виклик до суду не прибув. Зважаючи на те, що судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, взяти участь у розгляді справи відносно неї, враховуючи правила ст.ст. 268, 277 КУпАП, у зв`язку з тим, що в справі є достатні дані про обізнаність особи зі своїми правами, про місце розгляду справи в суді, відсутні заяви, які перешкоджають розгляду справи, суд розглянув дану справу у відсутності адмінпритягуваного межах розумного строку та у строк, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП на підставі наявної в матеріалах справи сукупності доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Диспозиція ч.3 ст.183-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі, де описаний склад вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, державним виконавцем фактично описаний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП без формулювання щодо вчинення правопорушення повторно протягом року.

Крім того, належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1, або ч.2 ст.183-1 КУпАП суду не надано. Натомість до протоколу долучено копію постанови суду відносно ОСОБА_1 по ст.183-1 КУпАП від 25.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010: фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина, з порушення встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних, не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд не може вийти за межі вказаного у протоколі складу правопорушення та його кваліфікації, як і не має права збирати інші докази. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.251 КУпАП).

За змістом ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП: орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо, які орган (посадова особа) оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

П.1 ч.1 ст.247 КУпАП: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю , зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.183-1 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 183-1 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.183-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франкіського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Д.С. Драч