Єдиний унікальний номер 448/901/22
Провадження № 3/448/513/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2022 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Рушеляк Г.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Раденичі Мостиського району Львівської області; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого,

за ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення серії ДПР18 №538558 від 27.07.2022 року, складеного інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП Ковальчук Х.М. відомо, що ОСОБА_1 27.07.2022 року о 08:50год. по вул.Левандівська, 14/2 в м.Львові, керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалася попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Даним протоколом констатовано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 «б», 13.3 ПДР України та його дії кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість свою не визнав та надав пояснення, що не згідний із вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення. Вказав, що у вищевказаний день і час дійсно рухався своїм транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA» по вул.Левандівська, 14/2 в м.Львові, а саме рухався правою смугою для руху. Ствердив, що вважає винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди водійку транспортного засобу марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки така рухаючись у лівій смузі руху, намагаючись уникнути аварійної ситуації через різку зупинку мікроавтобуса, котрий рухався перед нею, не переконалася в безпечності маневру з поворотом у праву смугу руху, здійснила зіткнення з його транспортним засобом. Просить суд провадження відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оцінюючи зазначені вище пояснення та інші докази в їх сукупності, суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

За ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП можливе у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Також, необхідно зазначити те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричиненні протиправного наслідку.

Так, відповідно до вищевказаного протоколу серії ДПР18 №538558 від 27.07.2022 року слідує, що ОСОБА_1 27.07.2022 року о 08:50год. по вул.Левандівська, 14/2 в м.Львові, керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалася попутному напрямку.

Отже, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - «порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів».

Згідно постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 22 вересня 2022р. по справі єдиний унікальний номер 466/5739/22, - ОСОБА_2 визнано винною в вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.07.2022р., а саме у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, так як вказує, що саме водійка ОСОБА_2 , керуючи т/з «AUDI Q5», при перестроюванні у смугу руху, по якій він ( ОСОБА_1 ) рухався, не надала йому дорогу.

Так, відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно пункту 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Відповідно до 10.3 цих Правил у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Пунктом 13.3 даних Правил передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

В той же час, зазначені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Зокрема, на схемі місця ДТП зображено напрямок руху транспортних засобів та місце зіткнення. З інформації, що зображена на схемі та долучених в судовому засіданні ОСОБА_1 фотографій з місця ДТП, слідує, що транспортний засіб «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водійки ОСОБА_2 розташований позаду транспортного засобу «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Як було встановлено в судовому засіданні відповідно до схеми місця ДТП та фотокарток з місця події, внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема в автомобілі «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_2 було пошкоджено переднє крило з правої сторони, передня права дверка (потертість), передній бампер з правої сторони, потертість диску колеса з правої сторони (перед), декоративна накладка з права (перед), а в транспортному засобі «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 було пошкоджено заднє крило зліва, потертість заднього диску, переднє крило з лівої сторони, ліва дверка передня, ліва дверка задня.

Крім того, зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди та долучених фотографії, вбачається, що транспортний засіб «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 до початку маневру, перебував у лівій смузі руху, а транспортний засіб «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у правій смузі руху.

Таким чином, водій транспортного засіб «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_2 здійснив маневр перестроювання у праву смугу руху, по якій рухався транспортний засіб «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , при цьому не дотримався вимог п.п.2.3 «б», 10.3 ПДР, що і стало причиною ДТП.

Таким чином, із врахуванням вищенаведеного, на думку суду, доводи про те, що водієм ОСОБА_1 були порушені вимоги п.п. 2.3 «б», п. 13.3 Правил дорожнього руху є безпідставними, оскільки останній у момент ДТП рухався виключно у своїй смузі та не здійснював маневрів передбачених п.13.3 ПДР, зокрема: обгону, випередження, об`їзду чи зустрічного роз`їзду.

Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що у даному конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, пунктами 21,22 рішення у справі «Надточій проти України», пунктом 55 рішення у справі «Гурепка проти України», справи про адміністративне правопорушення в силу суворості санкцій можуть бути прирівняні до кримінальних.

Враховуючи наведене, з огляду на приписи ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП, в ході всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Оскільки у відповідності до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення такого із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 1, 9, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294-295 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак