Справа № 495/7555/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року м. Білгород- Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Ради адвокатів Одеської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , працюючого Головою Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст. 212-3 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Ради адвокатів Одеської області Національної асоціації адвокатів України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 212-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №000014 від 01.09.2022 року, 23.07.2022 року голова Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Топор В.О. порушив вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: не надав інформації на адвокатський запит адвоката Єфименко Наталії Василівни, поданого в інтересах клієнта ОСОБА_2 .

Перевіркою встановлено, що 15.07.2022 року, з метою отримання інформації, необхідної для виконання зобов`язань за Договором, адвокатом Єфименко Н.В. було подано до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на ім`я ОСОБА_1 (вхідний реєстраційний №339) адвокатський запит №19 від 15.07.2022 року.

Адвокатський запит складено відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до нього додані всі необхідні документи, а саме завірені належним чином копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордеру на ведення справи. Враховуючи положення ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інформацію у відповідь на Запит адвоката Єфименко Н.В. необхідно було надати не пізніше 22.07.2022 року.

Однак, в порушення ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», голова Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 не надав інформації запитуваної адвокатом Єфименко Н.В. в адвокатському запиті №19 від 15.07.2022 року, чим вчинив адміністративне правопоушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте надав на адресу суду клопотання, згідно якого просив закрити провадження по справі через відсутність в його діях складу та події адміністративного правопорушення, оскільки в адмінстративному протоколі не в повному обсязі відображено відомості про особу (а саме дата народження), що є порушенням ст.256 КУпАП, а також ОСОБА_1 надав на адресу суду підтвердження того, шо ним було надано відповідь на адвокатський запит у строк, передбачений чинним законодавством та відповідь була надіслана на адресу адвоката Єфименко Н.В. засоби поштового зв`язку.

Дослідивши матеріали адміністративних справ, клопотання ОСОБА_1 про закриття кримінального провадження суд дійшов до наступного.

Відповідно достатті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом про винність особи та за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАПі який є підставою для подальшого провадження у справі, якщо протокол було складено без порушень, у відповідності до чинного законодавства передбаченого ст. 256 КУпАП.

Так, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями, та відповідальність за них (п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України).

Частина 2 статті 7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.212-3 КУпАП до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті особи за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №000014 від 01.09.2022 року, 23.07.2022 року голова Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: не надав інформації на адвокатський запит адвоката Єфименко Наталії Василівни, поданого в інтересах клієнта ОСОБА_2 .

Перевіркою встановлено, що 15.07.2022 року, з метою отримання інформації, необхідної для виконання зобов`язань за Договором, адвокатом Єфименко Н.В. було подано до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на ім`я ОСОБА_1 (вхілний реєстраційний №339) адвокатський запит №19 від 15.07.2022 року.

Адвокатський запит складено відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до нього додані всі необхідні документи, а саме завірені належним чином копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордеру на ведення справи. Враховуючи положення ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інформацію у відповідь на Запит адвоката Єфименко Н.В. необхідно було надати не пізніше 22.07.2022 року.

Однак, в порушення ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», голова Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 не надав інформації запитуваної адвокатом Єфименко Н.В. в адвокатському запиті №19 від 15.07.2022 року, чим вчинив адміністративне правопоушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд звертає увагу на те що, при складанні протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі відображено відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме не зазначено дату народження особи, є порушенням змісту ст. 256 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Нормами ст.ст. 245, 280 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 61-62 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення. Застосування адміністративних стягнень до осіб, які не вчинили адміністративне правопорушення, є неприпустимим!

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вказане адміністративне правопорушення може бути скоєне тільки умисно, коли винна особа бажає настання відповідних наслідків у вигляді неправомірного обмеження адвоката в отриманні інформації, з метою чого вдається до відповідних дій або бездіяльності.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно Журналу реєстрації вхідних документів Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за реєстраційним №383 від 15.07.2022 року, було зареєстровано адвокатський запит адвоката Єфименко Н.В. щодо надання інформації про проведення службового розслідування, який був переданий до виконання ОСОБА_3 ..

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно копії Журналу реєстрації вихідних і внутрішніх документів Маразліївської сільської ради Біллгород-Дністровського району Одеської області, за реєстраційним №383 від 19.07.2022 року, на адресу адвоката Єфименко Н.В. було надіслано відповідь на адвокатський запит №19 (виконавець ОСОБА_4 ) та за реєстраційним №428 від 04.08.2022 року, на адресу адвоката Єфименко Н.В. було надіслано відповідь на адвокатський запит №19 від 15.07.2022 року відносно ОСОБА_2 (виконавець ОСОБА_3 ) засобами поштового зв`язку «Укрпошта». Окрім того, матеріали справи містять копії конвертів, зі штампами АТ «Укрпошта», що підтверджує доводи ОСОБА_1 , що зазначені вище відповіді на адвокатський запит дійсно направлялись на адресу адвоката Єфименко Н.В. у встановленний чинним законодавством строк.

Окрім того, матеріали справи містять копії відповідей на адвокатський запит ОСОБА_5 , які зареєстровані за №02-07/383 від 19.07.2022 року та №339/02-07/428 від 04.08.2022 року.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що головою Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 було надано відповіді на адвокатський запит №19 від 15.07.2022 року адвоката Єфименко Н.В., яка діяла в інтересах ОСОБА_2 у повному обсязі та у встановленний чинним законодавством термін.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Постановою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 428/3905/16-ц провадження № 61-6845св18 визначено правову позицію, згідно якої правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI), згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 якого адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб) (пункт 1 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI).

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 24 Закону №5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що уразі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність та відсутність вини громадянина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП, оскільки зазначені в адміністративному протоколі серії ОД №000014 від 01.09.2022 року спростовуються матеріалами справи, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 9, 212-3, 245, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №495/7555/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП згідно адміністративного протоколу серії ОД №000014 від 01.09.2022 року, закрити на підставі пункту 1 частини пе ршої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 01.11.2022 року.

Суддя Шевчук Ю.В.