Справа № 496/1855/22
Провадження № 3/496/3229/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
26 вересня 2022 року до Біляївського районного суду Одеської області від Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов адміністративний протокол серії ПдРУ №165181 від 26 травня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно зазначеного протоколу, 26 травня 2022 року в районі п/зн 0550 спільно з ОСОБА_2 намагався незаконно перетнути ДК з України в Республіку Молдова (Придністровська-Молдавську республіку), поза встановленим пунктом пропуску. Своїми діями порушив вимоги ст.9 Закону України «Про Державний кордон України».
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП підлягає закриттю з огляду на наступне.
Відповідно до вказаного протоколу, порушення було скоєно 26 травня 2022 року. До суду справа надійшла лише 26 вересня 2022 року, тобто після сплинув 3-х місячного строку накладення адміністративного стягнення.
На момент притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вже вичерпано 3-х місячний строк, а ч. 5 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 204-1 і 204-2 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня їх виявлення, але не пізніше року з дня їх вчинення, а у разі вчинення таких правопорушень іноземцями або особами без громадянства, стосовно яких у встановленому законом порядку прийнято рішення про примусове повернення чи примусове видворення з України, - протягом часу, необхідного для їх виїзду з України, але не пізніше строку, визначеного законом для виїзду цих осіб з України чи забезпечення їх примусового видворення з України.
Згідно із п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа N 308/8763/15-а провадження N К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.
Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Керуючись ст. ст. 38, 204-1, 221, 247, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП - закрити в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Галич