Справа № 545/4951/22
Провадження № 3/545/1964/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2022 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Богомолова Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, офіційно не працюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки Міністерства доходів та зборів реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи: НОМЕР_1 , іншими даними суд не володіє,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

13.09.2022 року о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 образливо чіплявся до неповнолітньої ОСОБА_2 , а саме штовхав та застосовував дії фізичного характеру, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні притягнутий ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив суду, що ОСОБА_2 разом з іншою дівчиною голосно сміялися біля його подвір?я та заглядали що він там робить. Він вийшов з двору і зробив їм зауваження, на що ОСОБА_2 почала висловлюватися в його бік нецензурною лайкою. Він взяв її за плече та намагався вивести з провулку, проте вона перечепилася та впала. Впала сама, він її не штовхав.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…. (ст. 251 ч.1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ст. 173 КУпАП, і прийти до висновку чи містять його дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Відповідно до положень ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя.

За матеріалів справи вбачається наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №434083 від 30.09.2022 року, 13.09.2022 року о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 образливо чіплявся до неповнолітньої ОСОБА_2 , а саме штовхав та застосовував дії фізичного характеру, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правлопорушення складений на підставі заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка безпосереднім свідком події не була, заяву написала зі слів неповнолітноьої дитини, яка жодних пояснень у встановленому законом порядку не надавала.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 саме дрібного хуліганства у справі немає.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі через недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та відповідно відсутність в його діях складу цього правопорушення, з підстав, визначених п.1 ст.247 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає припиненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 213, 221, 247 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.В.Богомолова