Справа № 553/4374/22
Провадження № 3/553/2617/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.10.2022м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Грошова Н.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Харківського РУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.184 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

16.09.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшов адміністративний матеріал від Харківського РУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 та ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Строк воєнного стану продовжено згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 133/2022 від 14.03.2022, № 341/2022 від 17.05.2022 та Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду міста Харкова, Комінтернівського районного суду міста Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом міста Полтави.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави Грошової Н.М. від 19.09.2022 вказані справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 157424 від 18.08.2022, 09 серпня 2022 року, о 13 год. 30 хв., ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно малолітньої доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в неналежних умовах, антисанітарії.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання не надала.

Так, суд неодноразово вживав заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, шляхом передання телефонограми та надіслання смс -повідомлення на номер, який зазначено в протоколі.

ОСОБА_1 була обізнана про складання відносно неї зазначених протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП проте, жодних заходів з метою дізнатися про стан відомого їй судового провадження не вжила.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вказаних обставин, суд, у відповідності до ст. 268 КУпАП розглядає справу за відсутності особи відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст.256 КУпАП.

Дослідивши додані до протоколу матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_2 .

За ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 157424 від 18 серпня 2022 року;

- поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, щодо факту ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей;

- актом обстеження умов проживання від 16.08.2022. з фототаблицею до нього, за місцем проживання ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення суд, враховуючи обставини справи, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, вважає що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) на користь держави.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 345855 від 29.07.2022 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 29 липня 2022 року о 19 год. 09 хв., ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила психологічне та фізичне домашнє насильство відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Нормами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено фізичне насильство, як форму домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КпАП України, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом досліджено матеріали, які надійшли на розгляд суду, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 345855 від 29.07.2022 (а.с. 1); рапорти працівників поліції від 29.07.2022 (а.с. 2,3); письмові пояснення ОСОБА_1 від 29.07.2022 (а.с. 4); письмові пояснення ОСОБА_3 від 29.07.2022 (а.с. 5); письмові пояснення ОСОБА_4 від 01.08.2022 (а.с. 6); форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29.07.2022 (а.с. 7-8); повідомлення Інспектора сектору ЮП ВП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області Повєткіна В. (а.с. 9-10).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суд звертає увагу, що в протоколі зазначено про вчинення психологічного та фізичного домашнього насильства, однак їх зміст не розкрито та взагалі не конкретизовано які саме дії було вчинено ОСОБА_1 , не встановлено, чи була завдана шкода чи могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, як це визначено диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та здійснювати перекваліфікацію дій порушника. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали справи не містять.

Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Викладене у сукупності свідчить про те, що по справі не встановлено об`єктивних даних про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ленінського районного суду

м. Полтави Н.М. Грошова