Справа № 163/125/22
Провадження № 3/163/216/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2022 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0001/20500/22 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , 30.12.2021 на митному посту "Ягодин" Волинської митниці не задекларував за встановленою формою бувшу у вжитку побутову техніку в асортименті загальною кількістю 145 штук та загальною вартістю 133 585,63 гривень, що знаходилась в багажному відділенні автомобіля марки "ДАФ" з напівпричіпом, номерний знак НОМЕР_2 , разом із задекларованими товарами і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_2 не з`явився.

Його захисник адвокат Бакун О.С. не заперечив проти проведення засідання без участі підзахисного та висловив свою правову позицію про відсутність в діях його підзахисного складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, просив провадження в справі закрити.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, копією контрольного талону для проходження по "червоному коридору", актом про проведення огляду транспортного засобу, митною декларацією та письмовими поясненнями порушника, CMR від 29.12.2021, рахунком №150, заявою ОСОБА_2 від 30.12.2021 щодо розмитнення товарів, письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 , рахунком № НОМЕР_3 , службовою запискою.

Твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення через відсутність у підзахисного умислу на уникнення сплати митних платежів чи на зменшення їх розміру помилкові з таких підстав.

Відповідно до митної декларації ОСОБА_2 , він заявив 219 штук одиниць побутової техніки в асортименті. Частина товару, що відповідала заявленій у декларації була повернута для проведення подальших митних формальностей, а вилучені за цим протоколом товари були ті, що не заявлені до митного контролю за встановленою обов`язковою письмовою формою, а їх вартість перевищує неоподатковувану норму.

Такі обставини достатньо повно свідчать про недекларування вилучених товарів.

Крім цього, жодного обґрунтованого і розумного пояснення, письмових доказів з боку сторони захисту факту недекларування побутової техніки під час розгляду протоколу не надано, при цьому факт недекларування повністю доведено.

Стаття 472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно із ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: … відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар ...

Відповідно до п.1 ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Згідно із ч.4 ст.266 МК України в разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Отже, з огляду на наведені положення митного законодавства ОСОБА_2 не скористався наданим йому правом на проведення фізичного огляду товару, а також не уповноважив на це перевізника, і не виконав обов`язки декларанта в частині декларування усіх переміщуваних товарів, що дає підстави для висновку про доведеність його винуватості у вчиненні передбаченого ст.472 МК України правопорушення.

Доказами по справі доведено, що ОСОБА_2 достовірно знав про переміщення значної кількості товарів, які не були предметом перевезення на підставі CMR. У власній митній декларації порушник не вказав ці товари ні як власні, ні як несупроводжуваний багаж, ні як вантажне відправлення.

При цьому така невідповідність заявленого та фактично переміщуваного товару є явною і очевидною. Той факт, що ОСОБА_2 не перевірив асортимент товарів, не звільняє його від відповідальності за заявлення невідповідного найменування товарів.

При цьому слід зауважити, що для відповідальності за ст.472 МК України не має визначального значення мета недекларування, а наявність умислу на уникнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру може тягнути за наявності достатніх підстав відповідальність за ст.485 МК України.

Твердження захисника про необізнаність ОСОБА_2 з наявністю в напівпричепі незадекларованих товарів та допущену помилку під час його завантаження, оскільки виявлений незадекларований товар мав переміщуватись в іншому автомобілі, недоведене.

Захисником не надано жодних договорів щодо умов поставки товарів ОСОБА_2 , не названо відомостей, що давали б ідентифікувати особу працівника, який допустив помилку під час завантаження, допитати його для підтвердження чи спростування заяви. Також з цього приводу відправником товару не надано жодних пояснень щодо завантаження іншого товару.

При цьому і за наведених захисником обставин відповідно до положень ст.ст.257, 266 МК України ОСОБА_2 ніс повну відповідальність за переміщувані товари, в тому числі, за необережної форми вини.

Достатніх і поважних причин, за яких товари не були задекларовані, по справі не встановлено, через що підстави для звільнення ОСОБА_2 від відповідальності відсутні, а санкція ст.472 МК України не передбачає альтернативи щодо виду і розміру стягнення.

Суд не приймає до уваги твердження захисника про відсутність ОСОБА_2 під час складання протоколу та отримання його копії, оскільки такі твердження повнісю спростовані під час дослідження письмових доказів, зокрема протоколу про ПМП, в якому наявний особистий підпис ОСОБА_2 , яким останній засвідчує отримання примірнику протоколу, а також він власноручно зазначив, що з протоколом погоджується та зауважень немає.

Враховуючи доведеність вини порушника та наявність обмежень (заборон) щодо переміщуваних товарів, стягнення на нього слід накласти у виді штрафу з конфіскацією предметів порушення митних правил.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат у справі про порушення митних правил у відповідності до вимог ст. 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731, на підставі довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил за протоколом №0001/20500/22, суд з врахуванням тих обставин, що товар був поміщений на склад митниці 03.01.2022, а справа про порушення митних правил надійшла до суду на розгляд 20.01.2022 та її розгляд був призначений на 20.01.2022, приходить до висновку, що стягненню підлягають витрати саме за цей період (8 діб), оскільки починаючи з 17.01.2022 по 14.03.2022 в Любомльському районному суді Волинської області тимчасово було припинено відправлення правосуддя через надзвичайну подію, а отже товар знаходився на складі митниці з незалежних від ОСОБА_2 підстав.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 133 585 (сто тридцять три тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 63 копійки з конфіскацією у власність держави товару - «побутова техніка в асортименті», загальною кількістю 145 штук та загальною вартістю 133 585,63 гривень, вилученого за протоколом про порушення митних правил № 0001/20500/22.

Штраф в розмірі 133 585 (сто тридцять три тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 63 копійки підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волин.обл/с.Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи та інші санкції «05» Державна митна служба України»).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання товарів в розмірі 14 095 (чотирнадцять тисяч дев`яносто п`ять) гривень 73 копійки на рахунок UA1160491 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Повний текст постанови виготовлено 05 квітня 2022 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета