Справа № 464/6684/20 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/93/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Олійник О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 січня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 454,00 гривень судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_2 11 жовтня 2020 року о 18.13 год на перехресті вул.Сихівська-Кавалерідзе в м.Львові, керуючи автомобілем марки «Ніссан» номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, при зміні напрямку руху, а саме повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, не дав дорогу автомобілю марки «КІА» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався назустріч, внаслідок чого здійснив зіткнення з останнім. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3б, 10.1, 10.4 ПДР України.

На вказану постанову судді особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі, оскільки він не порушував ПДРУ, та в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не надав об`єктивної оцінки його поясненням та відео запису і безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та визнав винним у даній ДТП.

Вказує, що він категорично не згідний із поясненнями ОСОБА_1 , даними ним у судовому засіданні, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам ДТП, які зафіксовані на відео записі, яке приєднав суд на клопотання його адвоката до матеріалів справи. З даного відео запису чітко видно, що ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху.

На думку апелянта, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КІА SPORTAGE державний номер мав об`єктивну можливість своєчасно побачити автомобіль NISSAN JUKE державний номер НОМЕР_1 під його керуванням, оскільки на час ДТП, яка сталася 18 годин 13 хвилини 11 жовтня 2020 року було добре видно ділянку дороги, видимість була хорошою, з врахуванням того, що автомобіль NISSAN JUKE червоного кольору, його було чудово видно на мокрому асфальті, оскільки перед тим випав дощ. Водій ОСОБА_1 повинен був своєчасно побачити автомобіль під його керуванням, коли він здійснював поворот, і при необхідності, зменшити швидкість свого автомобіля аж до повної його зупинки, щоб уникнути зіткнення. Натомість він їхав на великій швидкості, не стежив за дорожньою обстановкою, та не реагував на її зміну, не зауважив автомобіль яким він керував, тому і не гальмував, саме тому ОСОБА_1 не вдалося уникнути зіткнення з моїм автомобілем, який на момент удару уже рухався по перехрестку в сторону вул.Кавалерідзе.

Вважає, що винуватим в даній ДТП є саме водій ОСОБА_1 , який порушив Правила дорожнього руху п. 2.3 (б), п.12.3, п.12.4, що об`єктивно підтверджується схемою даної ДТП, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений не на нього, а на іншу особу, а саме ОСОБА_6 яка згідно протоколу вчинила адміністративне правопорушення. Крім цього в даному протоколі в графі свідки та потерпілі, ця ж ОСОБА_6 вказана як потерпіла ДТП. Хоча вона автомобілем не керувала і не порушувала Правил дорожнього руху, крім цього не може бути одна і таж особа вказана в протоколі про адміністративне правопорушення як порушник Правил дорожнього руху, яка не керувала транспортним засобом, так і потерпілою особою.

Крім цього, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП018 № 977302 від 16.11.2020 року вказано, що 11.10.2020 року о18 год. 13 хв. у м.Львові по вул. Сихівська-Кавалерідзе гр. ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, за його участю, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України. При тому в постанові вказано, що прийнято рішення застосувати до ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) адміністративне стягнення.

Наголошує, що оскільки судом не було надано об`єктивної оцінки ні його поясненням, ні поясненням ОСОБА_6 , ні схемі огляду місця події, ні відео запису, яке було долучено на клопотання його адвоката, ні долученим до справи фотографіям місця події, а також те, що протокол про адміністративне правопорушення складено не належним чином з порушенням норм законодавства, то дана постанова є незаконною та підлягає до скасування, оскільки вважає, що він не порушував вимог Правил дорожнього руху України 11 жовтня 2020 року і дана ДТП сталася не з його вини, а з вини водія автомобіля КІА SPORTAGE державний номер НОМЕР_2 яким керував ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Сигінь Ю.М. в судове засідання апеляційного суду 13.04.2022 року не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, адвокат Сигінь Ю.М. подав клопотання про відкладення судового засідання, мотивував тим, що буде брати участь в судовому засіданні в іншому суді, проте повістки чи іншого повідомлення на підтвердження саме участі в судовому засіданні 13.04.2022 р. о 12.00 год. апеляційному суду не представив, відтак, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності учасників, які не з`явились.

Заслухавши виступ, потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Олійник О.В., які заперечили подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 196543 від 16 листопада 2020 року, складеним інспектором УПП у Львівській області ДПП, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 жовтня 2020 року з фототаблицею та схемою ДТП, зокрема розташуванням транспортних засобів після ДТП і локалізацією механічних пошкоджень; відеозаписами з місця події, наявними в матеріалах справи, на яких відображено механізм виникнення пригоди, невідповідність дій ОСОБА_2 ПДР України, який не надав перевагу перешкоді справа - транспортному засобу потерпілого; показаннями даними у суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_1 , які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи № 464/6684/20 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

Стосовно покликань в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не на ОСОБА_2 , а на іншу особу ОСОБА_6 , то такі апеляційний суд не бере до уваги та погоджується з висновком судді суду першої інстанції, який в постанові зазначив, що зазначення у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення правопорушником « ОСОБА_6 » є опискою, оскільки сам протокол складено відносно ОСОБА_2 і така помилка в ініціалах в цілому не впливає на розгляд справи.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність складу в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення, при цьому об`єктивно оцінив пояснення учасників справи.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 05 січня 2021 року відносно ОСОБА_2 - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук