Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
Справа № 394/366/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , одруженого, утриманців і пільг немає, працюючого механіком ПП "ДНБ",

за ч. 1 ст. 130 та за ч.1 ст.173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А :

13.09.2022 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №322700 від 05.09.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 30.08.2022 року близько 17:00 по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме ОСОБА_1 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим завдав останній моральних страждань.

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 10.07.2022 року о 00:00 год., в смт Новоархангельськ по вул. Європейській, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою алкотестера «Драйгер 6820», що підтверджується тестом №439 від 10.07.2022 р., який показав результаті 1,57% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому було вилучено водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 28.05.1980 р.

Викладене окрім протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписом спілкування із ОСОБА_1 .

Протоколи про адміністративне правопорушення складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву їх зміст підстав немає.

Постановою судді від 13.09.2022 року вказані матеріали були об`єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП щиро каявся, вказав, що він зробив відповідні висновки, подібного більше не повториться.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності суддя приходить до наступних висновків:

Відповідно до п. 2.9.а Постанови КМ України від 10 жовтня 2001 р. №1306 Про Правила дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз. 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАПпередбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

За змістом ст. 173-2 КУпАП дії особи можуть бути кваліфіковані за цією статтею у випадку вчинення насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства у сім`ї" насильством у сім`ї є будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї, - тягнуть за собою накладення штрафу або громадські роботи, або виправні роботи, або адміністративний арешт.

Згідно п. 18 наказу МВС України від 06.11.2015 року № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» протокол про адміністративні право рушення та матеріали про вчинене адмінправопорушення надсилаються органу, уповноваженому розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення розгляд даної категорії справ віднесено до компетенції суду. Відповідно до ч. 2 ст. 277 та ч. 2 ст. 268 КУпАП строк розгляду такої справи складає одну добу, та з обов`язковою участю особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі всебічного, повного та обє`ктивного дослідження всіх обставин справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним домашнього насильства знайшов своє підтвердження на підставі наявних в матеріалах справи й досліджених судом доказів. Винність у вчиненні правопорушень, за які він притягується до адміністративної відповідальності, повністю доведена зібраними доказами.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, дані про особу правопорушника, тяжкість скоєного правопорушення та обставини його скоєння, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність є щире каяття, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника - не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії», при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах "Бакланов проти Росії" та "Фрізен проти Росії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

На підставі ст.36 КУпАП при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що відповідно до санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вказане правопорушення є більш серйозним, оскільки передбачає адміністративне стягнення у вигляд адміністративного арешту на строк до семи діб, а тому стягнення має бути накладено в межах санкції вказаної статті.

Разом з тим, відповідно до ст.39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Щодо застосування заходів, передбачених ст.39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, а не обов`язок суду, оскільки вказана норма передбачає, що уразі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, вважаю застосувати відносно ОСОБА_1 лише адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією, передбаченою ч. 1 ст. 173-2 КУпАП без застосування ст. 39-1КУпАП. Саме таке стягнення враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними та громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Згідно з ч.1 ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Як передбачено ч. 4 ст. 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно вимог Закону України "Про судовий збір" та ст 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню на користь держави судовий збір

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 39-1, 40-1, 130, 173-2, 256, 257, 276, 278, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави, без застосування вимог, передбачених ст. 39-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 308 КУпАП, в разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходження майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 ( чотириста дев`яносто шість) грн. 20 копійок.

Тимчасово вилучені документи: посвідчення водія НОМЕР_3 від 28.05.1980 року яке було вилучене згідно протоколу серії ДПР 18 №241589 від 10.07.2022 року - повернути ОСОБА_1 .

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: