Провадження №3/447/1246/22
Справа №447/2354/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Бачун О.І., розглянувши матеріали , які надійшли з ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого,громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1

за ч.2 ст.187 КУпАП,-

встановив:

19 вересня 2022 року в період з 09:00 12:00 год. громадянин ОСОБА_1 не прибув на відмітку у ВП №2 Стрийського РУП,чим повторно порушив правила встановлені адміністративним наглядом. Чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.187 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомляв.

Відповідно до положення ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.187 КУпАП, є обов`зковою. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що є можливим розглянути справу у відсутності особи.

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, вважаю, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та долучені до них матеріали, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, доведена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №297546;

- копією ухвали щодо продовження адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 від 12.07.2022 р.,винесеної Миколаївським районним судом Львівської області.

- копією постанови відносно ОСОБА_1 від 22.04.2022 р. винесеної Миколаївським районним судом Львівської області та іншими матеріалами спрами.

Проаналізувавши вищевказані документи суд дійшов висновку, що такі є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, підтверджують існування обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченого законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 повторно протягом року адміністративного нагляду, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.187 КУпАП.

При накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчинених ним правопорушень та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкції статті 187 ч.2 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Бачун О. І.