Справа №760/9270/22 3/760/5985/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Ріхтер В.В., за участю секретаря Мелашенко К.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Семенець Г.Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Вишневому, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину 2000 року народження /зі слів/, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.05.2022 року о 21.30 год. по вул. Шевченка у м. Києві керував автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився у лікаря - нарколога КМНКЛ «Соціотерапія», який підтвердив стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав. Зазначив, що протокол складено неправомірно, з його складанням він не погоджується. Так, 24.05.2022 року він перебував вдома, йому зателефонувала дружина та повідомила, що у дитини температура, а тому треба поїхати та придбати ліки. Він взяв автівку та поїхав, однак по дорозі його зупинила поліція. Він керував без документів, оскільки такі документи забув вдома. Поліція почала перевіряти його по базі, та вони побачили, що він раніше вже притягувався за ст . 130 КУпАП. Як тільки поліцейські це встановили, то його запросили до службового автомобіля та почали вимагати в нього гроші, а саме 30.000 гривень за не складання протоколу. Хто саме вимагав вже не пам`ятає, однак хтось з екіпажу, що його зупинив. Тоді ОСОБА_1 почав телефонувати своїм друзям з проханням дати гроші, однак йому всі відмовили. Працівники поліції питали в нього, чи вживає він наркотичні речовини, однак він повідомив, що зараз проходить лікування. Після чого, його доставили до медичного закладу, де було проведено освідування, а саме він здав аналізи. Зазначає та переконує суд, що перестав вживати наркотичні речовини, в зв`язку з чим проходить лікування від наркотичної залежності. Повідомив суду, що востаннє вживав наркотичну речовину, а саме амфетамін, приблизно за 20-25 днів до того дня, як його зупинили. З приводу вимагання грошей працівниками поліції нікуди не скаржився.

В судовому засіданні захисник просив врахувати, що ОСОБА_1 вчинив свій поступок через крайню необхідність, оскільки захворіла дитина, у якої була велика температура, а тому терміново необхідно було придбати ліки дитині. Звертає також увагу суду, що лікар надав свій висновок ще до того, як ОСОБА_1 пройшов обстеження. Додатково захист повідомив суду, що аналіз у Соціотерапії є помилковим, оскільки, по-перше, він міг показати як залишкові явища вживання амфетаміну, а, по-друге, міг показати реакцію на ліки, оскільки ОСОБА_1 дійсно проходить лікування від наркотичної залежності, в тому числі приймає замісну терапію.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 були надані письмові пояснення, в яких просив протокол скасувати, а справу закрити, оскільки відсутні докази, що він керував транспортним засобом, а також через порушення працівниками поліції застосування технічних засобів, оскільки відео не є безперервним та не зафіксовано факт керування.

Враховуючи, повідомлені стороною захисту доводи, в частині можливої реакції аналізу на замісну терапію, із узгодженими із стороною захисту питаннями, судом були витребувані додаткові дані від товариства, де ОСОБА_1 проходив лікування, від КМНКЛ «Соціотерапія», а також від Департаменту охорони здоров`я КМР.

Згідно відповіді КМНКЛ «Соціотерапія» №806 від 22.09.2022 року, комунальне некомерційне підприємство «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» повідомила, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено відповідно до процедури проведення огляду, встановленої Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, в присутності працівника патрульної поліції, який доставив ОСОБА_1 на огляд, у послідовності, визначеній у формі акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Лікар-нарколог ОСОБА_2 в присутності працівника поліції, який доставив ОСОБА_1 на огляд: повідомила ОСОБА_1 про процедуру проведення огляду, відбір біологічного середовища для лабораторного дослідження та отримала у нього інформовану добровільну згоду на проведення огляду; провела огляд зовнішнього вигляду ОСОБА_1 : стан одягу, шкіри, наявність пошкоджень (поранення, забиті місця, точна локалізація, характер пошкодження тощо); перевірила: поведінку ОСОБА_1 , стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості; мовну здатність; вегетативно-судинні реакції; дихання; пульс, артеріальний тиск; зіниці; ністагм при погляді вбік; рухову сферу; міміку; ходу; точні рухи; наявність тремтіння повік, язика, пальців рук; запах алкоголю з рота, опитала ОСОБА_1 щодо перенесені травми, про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При проведені огляду лікар-нарколог ОСОБА_2 виявила у ОСОБА_1 клінічні ознаки наркотичного сп`яніння, які були внесені у пункти 10-14 Акта №002465.

Виявлені при огляді у ОСОБА_1 клінічні ознаки наркотичного сп`яніння відповідали клінічним ознакам, встановленим у пункті 4 розділу І Інструкції та розділі Б 15.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10).

На підставі виявлених при проведені огляду у ОСОБА_1 клінічних ознак наркотичного сп`яніння лікар-нарколог ОСОБА_2 встановила діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин, стимуляторів», що був внесений у пункт 20 Акта №002465.

Лікар-нарколог ОСОБА_2 в присутності працівника поліції ознайомила ОСОБА_1 з діагнозом, встановленим за результатами огляду, та з метою виявлення і уточнення наявних речовин, що спричинили у нього стан наркотичного сп`яніння, запропонувала ОСОБА_1 здати зразок біологічного середовища (сечу) на лабораторне дослідження.

ОСОБА_1 зразок біологічного середовища (сечу) на лабораторне дослідження здав.

Лабораторне дослідження виявило у біологічному середовищі (сечі) ОСОБА_1 стимулятори (амфетамін).

Заключний діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання стимулятрів (амфетамін)» ОСОБА_1 встановлено на підставі клінічних ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у нього при огляді, які повністю відповідали клінічним ознакам, встановленим у пункті 4 розділу І Інструкції та у розділі Б 15.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10) та підтверджено результатом лабораторного дослідження №1239 від 25.05.2022.

Відповідно до пункту 4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, що визначені у пункті 3 розділу І Інструкції, крім запаху алкоголю з порожнини рота; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 4 розділу III Інструкції наявність чи відсутність стану сп`яніння в обстежуваної особи встановлюється за результатом огляду на підставі виявлених у обстежуваної особи клінічних ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Відповідно до пункту 8 розділу III Інструкції лабораторне дослідження зразку біологічного середовища не встановлює стан сп`яніння, а проводиться з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Що стосується впливу лікування та/або отримання замісної підтримувальної терапії на швидкість реакції та зниження уваги особи, то КМНКЛ «Соціотерапія» повідомила наступне.

Порядок проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів регламентується наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27.03.2012 №200 «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», зареєстровано і Міністерстві юстиції України 2 червня 2012 року №889/21201, яким затверджено форму первинної облікової документації №129-I/o «Інформована згода на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату » (далі форма №129-1/о) та Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації №129-I/o «Інформована згода на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату_____».

Відповідно до пункту 7 Порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів однією з умов включення особи до замісної підтримувальної терапії є заповнення та підписання особою форми первинної облікової документації №129-1/о.

Форма №129-1/о містить попередження особи про наступне: що метадон може впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або роботі з іншими механізмами, порушувати психічні та/або фізичні здібності; що при вживанні бупренорфіну є ризик сонливості, пов`язаний з прийомом препарату, особливо цей ризик підвищується з одночасним вживанням алкоголю або прийомом засобів, що пригнічують центральну нервову систему; що відповідно до пункту 2.9 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; що у період отримання замісної підтримувальної терапії забороняється керувати транспортом та виконувати роботу, що вимагає швидкої реакції, точності руху та перебування на висоті.

Пацієнтам замісної підтримувальної терапії призначається та видається препарат- метадон ЗН або бупренорфін для їх самостійного прийому в амбулаторних умовах, стимулятори (амфетамін, метамфетамін) пацієнтам замісної підтримувальної терапії не призначаються.

Препарат метадон ЗН містить діючу речовину METHADONE-ZN, препарат бупренорфін містить діючу речовину BUPRENORPHINE.

Інструкція для медичного застосування лікарського препарату бупренорфін містить застереження щодо здатності впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або іншими механізмами.

Інструкція для медичного застосування лікарського препарату метадон ЗН містить застереження щодо здатності впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або роботі з іншими механізмами. Застосування метадону ЗН може порушувати розумову і фізичну здатність працювати з джерелами підвищеної небезпеки (керування автомобілем, робота з устаткуванням).

Беручи до уваги викладене, особам, які проходять лікування замісною підтримувальною терапією та яким призначені препарати метадон ЗН або бупренорфін забороняється керування транспортом та виконувати роботу, що вимагає швидкої реакції, точності руху та перебування на висоті, оскільки ці препарати можуть впливати на швидкість реакції та зниження уваги особи.

Що стосується часу виведення з організму людини метамфетаміну, що належить до синтетичних наркотичних речовин амфетамінового ряду, повідомлено наступне.

Тривалість перебування людини у стані наркотичного сп`яніння, тривалість зберігання (знаходження) наркотичної речовини в її біологічному середовищі, час виведення наркотичної речовини, у тому числі метамфетаміну з організму людини та час, протягом якого можливо виявити у біологічному середовищі людини наркотичну речовину, у тому числі метамфетамін залежить від багатьох факторів, у тому числі: віку, ваги людини, якості, кількості, виду вжитої наркотичної речовини, періодичності та тривалості її вживання, фізіологічного стану людини, проміжку часу від часу вживання наркотичної речовини до часу проведення лабораторного дослідження біологічного середовища тощо.

Визначення часу елімінації (виведення) наркотичних речовин з організму конкретної людини можливо тільки експериментальним шляхом при створенні аналогічних умов фізіологічного стану людини, вживання нею тієї ж кількості та виду наркотичної речовини, східних з умовам її фізіологічного стану, кількості та виду вжитої наркотичної речовини перед проведенням огляду на стан сп`яніння та відбору зразку біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження.

Відповідь Департаменту охорони здоров`я КМР фактично дублює відповідь КМНКЛ «Соціотерапія».

Відповідь від ТОВ «Октамед», де ОСОБА_1 проходив лікування, до суду не надійшла.

Після ознайомлення захисту із відповідями, що надійшли до суду, були подані додаткові пояснення та додаткові документи, а саме відповідь ТОВ «Октамед», згідно якої, ОСОБА_1 проходив лікування від наркотичної залежності та перебував на амбулаторному лікуванні 20.05.2022 року по 20.06.2022 року, основним препаратом при лікуванні був Налтрексон. Крім того, зазначено, що у ОСОБА_1 могли бути залишки амфетаміну, оскільки токсини тримаються в організмі доволі тривалий час від 10 днів після вживання наркотичних засобів до двох місяців. Швидкість реакції ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом ні яким чином не була призупинена.

У своїх додаткових поясненнях, захисник акцентувала увагу, що у попередньому судовому засіданні вона неправильно висловилась, та ОСОБА_1 проходив не замісну терапію, а просто проходив лікування від наркотичної залежності, а тому просила не враховувати дані, що надійшли на адресу суду.

Відповідно до статті 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Правилами дорожнього руху регламентовано, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року №1413/27858.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У відповідно до Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці вимог наведених Правил не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил ПДР;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002465, згідно якого ОСОБА_1 був освідуваний у КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня Соціотерапія», та за результатами освідування ОСОБА_1 , перебуває у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори - амфетамін);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №002465, складеного за результатом проведеного 24.05.2022 огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно абз. 1, 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року).

В судовому засіданні. за клопотанням захисту, свідок ОСОБА_3 пояснила, що у них з ОСОБА_1 є дитина, 24.05.2022 року у дитини була температура, вона зателефонувала ОСОБА_1 , щоб він купив ліки та приїхав. Коли їхав, його зупинила поліція.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо закриття справи суд вважає непереконливими.

Так, доводи ОСОБА_1 про те, що відсутні докази того, що він керував транспортним засобом, не підлягають спростуванню, оскільки сам ОСОБА_1 в судовому засіданні цього не заперечує та зазначив, що дійсно керував транспортним засобом, оскільки потрібно було купити ліки дитині. Вказані пояснення узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_3 , які вона надала в судовому засіданні. Тим більше, жодних зауважень з приводу оформлення протоколу чи неправомірності дій працівників поліції, в тому числі й щодо не керування транспортним засобом, під час складання матеріалів ОСОБА_1 не висловив, що підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення, так й відеозаписом.

Що стосується того, що відеозапис не є безперервним, то суд вважає, що вказане не заслуговує на увагу, оскільки на ньому зафіксована суть адміністративного правопорушення. Тобто, такі доводи є формальними, оскільки ці відеозаписи містять в собі обставини, які мають значення для справи, і наявність цих обставин спростовано не було, а їх переривання у даному разі жодним чином не свідчить про недопустимість цих відеозаписів як доказів, оскільки вони дають можливість встановити як обставини події, так і причетність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, до даного правопорушення (аналогічний висновок див. постанови Київського апеляційного суду №№ 757/13402/21, 755/16338/21, 357/6001/21, 756/13270/21).

Що стосується доводів про крайню необхідність, на яку вказує захист, то суд вважає такі доводи непереконливими, оскільки як ОСОБА_1 , так й його дружина могли скористатися послугами швидкої допомоги, таксі, замовленням ліків доставкою та ін. Доказів того, що останні взагалі намагалися щось зробити, суду не надано.

Крім того, вказаний довід сторони захисту сам по собі протирічить позиції захисту, яка зводиться фактично до того, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а висновок №002465 є некоректним, оскільки міг показати лише залишкові явища наркотичних речовин або зреагувати на ліки. Крайня ж необхідність свідчила б про інше - перебував у стані сп`яніння, однак вимушений був поїхати, проте, такий стан заперечується ОСОБА_1 .

Також, захистом поставлено перед судом питання щодо можливості впливання препаратів на реакцію ОСОБА_1 .

Дійсно, з відповіді ТОВ «Октамед» убачається, що швидкість реакції ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом ні яким чином не була призупинена після лікування у цій клініці.

Проте, суд враховує таке.

Так, у цій же відповіді ТОВ «Октамед» прямо зазначено, що лікування ОСОБА_1 здійснювалося снодійними та седативними препаратами, в тому числі, основним препаратом Налтрексон.

В інструкції до вказано препарату, яку надав суду захист, прямо вказано, що в період лікування вказаним препаратом слід утримуватися від керування транспортними засобами та виконання робіт, що потребують підвищеної уваги.

Іншого суду не надано, та відповідь на запит суду від ТОВ «Октамед» не надходила взагалі, запит суду залишився проігнорованим.

Також, вказаний довід захисту, на думку суду, не відноситься до предмету розгляду даної справи, оскільки ОСОБА_1 не інкримінується керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що прямо виявлено проведеним, в тому числі, лабораторним аналізом.

З цих же підстав не заслуговують доводи ОСОБА_1 про те, що під час лікування у ТОВ «Октамед» лікарі не попереджали, що не можна керувати автівкою, а тому, він гадав, що керувати можна, оскільки таке під сумнів не ставиться та не інкримінується ОСОБА_1 .

Доводи про те, що висновок надано лікарем ще до того, як ОСОБА_1 пройшов обстеження, на думку суду, не відповідають дійсності, оскільки, як зазначено у відповіді, та з чим погоджується суд, заключний діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання стимулятрів (амфетамін)» ОСОБА_1 встановлено на підставі клінічних ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у нього при огляді, які повністю відповідали клінічним ознакам, встановленим у пункті 4 розділу І Інструкції та у розділі Б 15.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10) що, у подальшому, також було підтверджено й результатом лабораторного дослідження №1239 від 25.05.2022.

Доводи захисту щодо залишення залишкових явищів амфетаміну у організмі ОСОБА_1 , що й було виявлено аналізом, суд оцінити не може, оскільки з відповідей, що долучені до справи, убачається, що амфетамін дійсно, в залежності від організму людини та інших факторів, може перебувати в організмі людини досить тривалий термін, проте у цій справі, винуватість ОСОБА_1 встановлена ще й Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №002465, складеного за результатом проведеного 24.05.2022 року, згідно якого заключний діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання стимулятрів (амфетамін)» ОСОБА_1 встановлено на підставі клінічних ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у нього при огляді, які повністю відповідали клінічним ознакам, встановленим у пункті 4 розділу І Інструкції та у розділі Б 15.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10) та, у подальшому, підтверджено результатом лабораторного дослідження №1239 від 25.05.2022.

Доказів протилежного захистом суду не надано, висновки, що містяться у Акті - не спростовано.

Порушення формальностей, на які звертає увагу захисник, які регулюють порядок складання процесуальних документів чи окремих процесуальних дій, але жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті порушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

Верховний Суд (постанова від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18) зазначав, що норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи».

Суд в цій справі вважає такий підхід, сформований ВС, правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та/або заперечити цю інформацію.

Тим самим, в сукупності підстави наведені ОСОБА_1 для визнання доказів недопустимими не є слушними, оскільки не було установлено істотних фундаментальних порушень прав і свобод ОСОБА_1 .

Жодних інших доказів, які б ставили під сумнів дані, викладені у протоколі, стороною захисту суду не надано.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9а ПДР України.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У цій ситуації суд ураховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність не встановлено, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню її вини, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так й іншими особами.

Також судом враховується те, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, в тому числі наркотичного.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Враховуючи повідомлені ОСОБА_1 дані про вимагання у нього грошей працівниками поліції, суд вважає на це відреагувати та повідомити про вказане Київську міську прокуратуру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, ч.1 ст.130, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 грн. 20 коп.

Копію постанови направити до Київської міської прокуратури для перевірки даних в частині вимагання грошей у ОСОБА_1 працівниками поліції.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Ріхтер В.В.