Справа № 357/8012/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 203295 від 24.08.2022 року, 24.08.2022 о 20 год. 02 хв., по вул. Ярослава Мудрого, 11 в м. Біла Церква, громадянин ОСОБА_1 чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме не виконав вимогу надати документи, що засвідчують особу для їх встановлення або пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у документі, при цьому зухвало себе поводив, а також нецензурно виражався, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що того дня він зі своїм братом йшов вул. Ярослава Мудрого, при цьому брат ОСОБА_1 палив цигарку та до них в грубій формі звернулись працівники поліції, котрі попросили ОСОБА_1 та його брата надати документи. ОСОБА_1 зазначив, що у відповідь він з братом попросив працівників поліції пред`явити своє службове посвідчення та представитись, а також запитали у зв`язку із чим вони повинні надавати свої документи, однак працівники поліції не представились та пред`явили ОСОБА_1 та його брату службові посвідчення, та вказали, що брат ОСОБА_1 палить цигарки в громадському місці, чим вчиняє правопорушення, а відтак вони повинні надати свої документи. ОСОБА_1 зазначив, що він не палить цигарки та правопорушень не вчиняє, однак згодом ОСОБА_1 та його брата було затримано та доставлено до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши докази наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 203295 від 24.08.2022 року та його копію, протокол про адміністративне затримання АЗ №111422 від 24.08.2022, картку дактилоскопіювання від 24.08.2022, рапорт поліцейського Ярослава Валігури від 24.08.2022, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Норми статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» регламентують наступне:

1. Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», визначає, що перевірка документів в осіб здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в Указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення). Зазначеним наказом призначається комендант, визначаються його завдання, повноваження із забезпечення єдиного управління визначеними силами та засобами Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДПС, ДМС, ДСНС, військових адміністрацій (у разі їх утворення) та координації їх дій під час здійснення заходів особливого режиму.

Право на проведення перевірки документів в осіб надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках:

якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом;

якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо;

якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення;

порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Як вбачається з рапорта поліцейського Ярослава Валігури від 24.08.2022, підставою для зупинки та звернення працівників поліції до ОСОБА_1 та його брата ОСОБА_2 стало те, що з незрозумілих причин працівниками поліції дані особи були розцінені як підозрілі, при цьому у даному рапорті не зазначено, що саме стало підставою так вважати, та у чому проявилась підозрілість ОСОБА_2 та його брата, а також те, що вони палили цигарки в громадському місці та на законну вимогу працівника поліції пред`явити свої документи не реагували та відмовились надати свої документи.

Дослідивши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, суддя зазначає, що на них зафіксовано, як ОСОБА_2 перебуває поблизу працівників поліції та здійснює відеофіксацію на особистий мобільний телефон, при цьому жодних вимог від працівників поліції до ОСОБА_2 , аби останній надав свої документи не лунає, цигарок ОСОБА_2 не палить та обвинувачення до ОСОБА_2 у тому, що останній палив цигарки в громадському місці працівники поліції не зазначають, натомість в цей же час працівники поліції ведуть бесіду (суперечку) виключно з братом ОСОБА_2 ОСОБА_2 , де під час суперечки останній не надавав працівникам поліції свої документи, та як наслідок працівниками поліції було здійснено адміністративне затримання ОСОБА_2 та з незрозумілих для суду підстав ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 вказував, що цигарок у громадському місці він не курив, тобто правопорушення не вчиняв, а відтак у працівників поліції були відсутні підстави вимагати у нього пред`явити свої документи, більш того на його прохання представитись та пред`явити службове посвідчення працівника поліції йому було відмовлено.

Суддя приймає такі доводи ОСОБА_2 та зазначає, що в рапорті поліцейського Ярослава Валігури від 24.08.2022 вказано, що ОСОБА_2 палили цигарки в громадському місці, а тому слід дійти висновку, що в такому випадку мало б місце вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175-1 КУпАП, проте у цьому ж рапорті відсутня інформація про те, що ОСОБА_2 та його брата було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 175-1 КУпАП. Матеріали справи також не містять доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 будь-яких правопорушень, що б стало підставою для вимоги у ОСОБА_2 пред`явлення документів, що посвідчують його особу.

Згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином з матеріалів справи не вбачається законних підстав для вимоги з боку працівника поліції до ОСОБА_2 на пред`явлення документів, що посвідчують його особу. Крім цього матеріали справи не містять й доказів, на підтвердження того, що працівник поліції взагалі пред`являв вимогу ОСОБА_2 пред`явити документи, що посвідчують особу, та доказів того, що ОСОБА_2 відмовився виконувати таку вимогу працівника поліції, оскільки на відеозаписах не зафіксована така вимога до ОСОБА_2 та його відмова виконувати таку відмову, натомість останнього було затримано.

Суд зауважує, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, ст. 221, 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ст.185 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ