Номер провадження: 33/813/1090/22
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Склярська І.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Берзінь Сергія Людвиговича на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2022 року, ухвалену під головуванням судді Гаєвої С.Л.,

встановив:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнуто судобий збір у розмірі 496 грн. 20 грн. на користь держави.

Суд виходив з доведеності того, що ОСОБА_1 22.07.2022 о 23:30 передав водію ОСОБА_2 право керування транспортним засобом «Dodge Jorney», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Великій Арнаутській, біля буд. 2 у м. Одесі, який перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,94 % проміле), чим порушив п. 2.9 «г» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Берзінь С.Л. просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, адвокат посилається на те, що:

- у провадженні Приморського районного суду м. Одеси (суддя Попревич В.М.) перебуває справа №522/10073/22 відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ( керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), а отже без визнання у встановленому законом порядку ОСОБА_2 винним у здійсненні правопорушення, відсутній повний склад адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 ;

- протокол складений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452.735;

- в протоколі щодо ОСОБА_2 вказано про застосування спеціального приладу «Drager Alcotest 6810», однак в матеріалах справи долучено копію чека з приладу «Drager Alcotest 7510»;

- в матеріалах справи відсутні відеозаписи, на які суд першої інстанції посилається в постанові;

- поліцейськими порушено право ОСОБА_1 на отримання правової допомоги під час фіксування правопорушення, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Берзінь Сергія Людвиговича, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції в повному обсязі дотримані не були.

Позиція апеляційного суду

Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідна наявність сукупність елементів складу адміністративного правопорушення. В даному випадку необхідна наявність сукупність наступних елементів складу адміністративного правопорушення: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільне, з власної волі передання керування транспортним засобом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пунктах 27-28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями) відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння повинна складатись з того, що особа яка передає керування транспортним засобом повинна знати, що передає керування особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Будь яких доказів, які б підтверджували факт обізнаності ОСОБА_1 про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння при передачі йому для керування автомобілем, матеріали справи не містять.

Окрім того, відповідно до ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, однак, встановлення цієї обставини судом першої інстанції здійснено поза межами доведення винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, об`єктом правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, є безпека руху.

Об`єктивною стороною при передачі керування є допуск до фактичного виконання функції водія особою, у віданні якої перебуває транспортний засіб.

Із суб`єктивної сторони, правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вчиняються тільки у формі умисної дії.

Крім того, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП саме за передачу керування, із суб`єктивної сторони, повинні бути умисні дії особи, що також суду не надано достатніх доказів.

Суд звертає увагу, що відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 092060 від 22.07.2022 року обставини правопорушення не підтверджуються матеріалами справи, які навіть не містять доказів, зазначених у протоколі як додаток до протоколу.

Під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції повторно дослідив докази у справі, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 092060 від 22 липня 2022 року (а.с. 3);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 016458 від 22 липня 2022 року (а.с. 4);

- копія чека з приладу «Drager Alcotest 7510», результат 1.94 проміле (а.с. 5).

Протокол про адміністративне правопорушення містить зазначення, що свідки чи потерпілі відсутні.

Інших письмових доказів матеріали справи не містять, відео з портативних відеореєстраторів: 471388, 471210, 471001, 474512, 475096, які у протоколі зазначені, як такі, що додаються до протоколу, в матеріалах справи відсутні, суд першої інстанції їх не витребував та не досліджував.

Копія роздруківки спеціально технічного приладу «Драгер» (наявна у матеріалах) з-за відсутності відеозаписів зазначених у протоколі, як доказу фіксування правопорушення у встановленому законом порядку, не є беззаперечним доказом того, що особа, яка керувала транспортним засобом , ОСОБА_2 , знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Отже, з урахуванням вищенаведеного доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «г» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, «поза розумним сумнівом» дослідженими доказами свого підтвердження не знайшла.

При цьому апеляційний суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на відсутність достатніх допустимих та належних доказів, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Берзінь Сергія Людвиговича, задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2022 року, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одднського апеляційного суду І.В. Склярська