Справа № 946/6227/22 Провадження № 3/946/2432/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саврань Одеської області, громадянина України, солдата, водія-електрика в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол ОД/VIII/№677 від 29.08.2022 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП, в якому зазначено, що солдат ОСОБА_1 28.08.2022 року о 08 год. 00 хв. самовільно залишив розташування в/ч НОМЕР_1 і проводив час на власний розсуд. Близько 18 год. 00 хв. 28.08.2022 року був затриманий патрулем ВСП і доставлений в розташування в/ч НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенка І.І. від 06.09.2022 року протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали направлено до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

13.09.2022 року на адресу суду надійшли доопрацьовані матеріали про військове адміністративне правопорушення із поясненнями, в яких вказано, що 28.08.2022 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 самовільно залишив розташування в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується доповіддю про відсутність на службі. О 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 повернувся в розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 та приступив до виконання службових обов`язків, що підтверджується доповіддю про повернення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі, свою вину визнає повністю та просить призначити йому найменш суворе покарання.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 також повністю підтверджується сукупністю доказів, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти ді, які зокрема вчинені в умовах особливого періоду.

Діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду - тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом, а саме, його письмовими поясненнями, протоколом ОД/VIII/№677 від 29.08.2022 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП, матеріалами службового розслідування, та іншими матеріалами справи.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.172-11КУпАП.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року, що складає 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.27,172-20, 283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2465,00 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень нуль копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Т.П.Пащенко