СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5573/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер не відомий,

за ч. 1 ст. 166-22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 166-22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 572 від 02.09.2022 року, ОСОБА_1 02.09.2022 о 12 год. 50 хв., будучи оператором ринку харчових продуктів МАФ за адресою: м. Київ, вул. Кольцова, 13, здійснював обіг харчових продуктів (піца, вода) шляхом реалізації, зберігання, пропонування до реалізації на потужності, яка не утримувалася в чистоті та належному стані; не забезпечена гарячою та холодною питною водою у необхідній кількості.

В результаті недотримання вищезазначених вимог харчові продукти ( піца …) стали непридатними для споживання людиною, є пошкодженими та зіпсованими у результаті мікробіологічних факторів.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» забороняється обіг об`єктів санітарних заходів, якщо ці об`єкти непридатні до споживання. Таким чином, ОСОБА_1 допустив обіг непридатних харчових продуктів, чим порушив пп. 16, 48 ч. 1 ст. 1; п. 1 ч. 1 ст. 43; п.5 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.166-22 КпАП.

ОСОБА_1 при розгляді справи вину не визнав.

У відповідності з положеннями ст.280КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252КпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом статті 251 КпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В даному випадку, стаття 166-22 ч. 2 КпАП, за якою кваліфіковані дії особи в справі, передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення обігу непридатних харчових продуктів.

Тим самим, в силу ст. 251 КпАП, факт непридатності продуктів має прямо доводитися доданими до справи доказами.

В той час, як об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, задля повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

В той же час, конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КпАП .

Відповідно до п.16,48 ст. 1 ЗУ «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» гігієнічні вимоги - заходи та умови, що необхідні для управління небезпечними факторами і забезпечення придатності харчових продуктів для споживання людиною з урахуванням їх використання згідно з призначенням; непридатний харчовий продукт - харчовий продукт, який містить сторонні речовини та/або предмети, пошкоджений в інший спосіб та/або зіпсований у результаті механічних, та/або хімічних, та/або мікробних факторів.Непридатний продукт, у разі споживання за призначенням за звичайних умов такого споживання, не має шкідливого впливу на здоров`я людини;

Згідно п. 51 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - обіг - реалізація та/або зберігання харчових продуктів для цілей реалізації, включаючи пропонування до реалізації та/або іншої форми передачі, реалізації, розповсюдження або будь-яку іншу форму передачі незалежно від її здійснення на платній чи безоплатній основі.

Згідно до п. 55 ч. 1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» оператор ринку харчових продуктів (далі - оператор ринку) - суб`єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших об`єктів санітарних заходів (крім матеріалів, що контактують з харчовими продуктами), і який відповідає за виконання вимог цього Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів. До операторів ринку належать фізичні особи, якщо вони провадять діяльність з метою або без мети отримання прибутку та займаються виробництвом та/або обігом харчових продуктів або інших об`єктів санітарних заходів. Оператором ринку також вважається агропродовольчий ринок.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення № 572 не долучено жодних доказів на підтвердження обставин, які зазначені в ньому, зокрема, показань свідків, документів, що особа на яку він складений являється відповідальною особою за обіг харчових продуктів та виконання вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів, та є суб`єктом правопорушення, а також не долучено жодного висновку відповідної установи щодо непридатності визначених у протоколі харчових продуктів та порушення технічних умов для їх зберігання.

Долучений до протоколу запис огляду торгівельного місця кіоску не може бути самостійним доказом обігу непридатних харчових продуктів у відсутності інших доказів. З даних запису не можливо встановити умови зберігання продукції, про порушення яких зазначено в протоколі, як і факт їх якості або ж придатності до реалізації.

Статтею 7 КпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 284 КпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене судддя вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад правопорушення передбачений ст. 166-22 КпАП, так як у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться судом в цій справі на її користь.

За таких обставин факт вчинення особою правопорушення є недоведеним.

Згідно п. 1 ст. 247 КпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.166-22 ч.2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Н.О. Петренко