Номер провадження: 33/813/1212/22
Номер справи місцевого суду: 522/1990/22
Головуючий у першій інстанції Циб І. В.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Воронцова Л.П., при секретарі Трофименко О.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Білинової Анастасії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 08 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 08 квітня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №221840 від 12 січня 2022 року, ОСОБА_1 інкримінувалося те, що він 12 січня 2022 року о 11:20 год. в м. Одесі керував транспортним засобом Audi A-6 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Преображенській в напрямку вул. Базарної, під`їжджаючи до перехрестя з вул. Успенською, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на зміни, не дотримався безпечної швидкості та дистанції руху, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на перехресті у зустрічному напрямку, чим порушив п.2.3, 12.1, 13.1 ПДР. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник іншого учасника ДТП ОСОБА_2 адвокат Білинова А.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить постанову Приморського районного суду м.Одеси від 08 квітня 2022 року по справі №522/1990/22 скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні ДТП та притягнути до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, адвокат зазначила, що суд першої інстанції прийняв до уваги лише свідчення ОСОБА_1 , а не фактичні обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та запереченнях іншого учасника ДТП ОСОБА_2 .

Так, ОСОБА_2 пояснив, що на перехресті вул.Преображенської та вул.Успенської здійснював поворот ліворуч. Виїхавши на перехрестя на дозволений сигнал світлофора, він зупинився на трамвайній колії попутного напрямку та дав перевагу транспортним засобам, що рухалися в зустрічному напрямку. Після того, як зустрічний транспорт проїхав, а решта зустрічного транспорту зупинилася на зустрічній колії. ОСОБА_2 обережно став виїжджати на зустрічну смугу. Проїжджаючи повз зупинені на зустрічній смузі транспортні засоби, він побачив, що на відстані 25 метрів від нього, в зустрічному напрямку на великій швидкості рухався автомобіль Audi, чорного кольору. Після цього ОСОБА_2 зупинив свій автомобіль, однак водій автомобіля Audi не вжив жодних заходів, щоб уникнути ДТП.

На думку адвоката, дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 12 січня 2022 року трапилася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху. Крім того, виходячи із даних схеми ДТП, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.4 ПДР, щодо граничної швидкості руху транспортного засобу в населених пунктах.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не вперше вчиняє порушення Правил дорожнього руху та має досвід оскарження складених відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, а також уникнення відповідальності за вчинення правопорушень на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Також, адвокат заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 08 квітня 2022 року, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 з 25 березня 2022 року є військовослужбовцем Збройних Сил України та приймає участь у захисті держави від збройної агресії Російської Федерації, у зв`язку із чим не мав можливості та часу вчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду.

24 жовтня 2022 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він зазначає про те, що апеляційна скарга адвоката Білинової А.В. є незаконною та необґрунтованою, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є невмотивованим, не підлягає задоволенню. Вказує на те, що на ОСОБА_2 складений протокол, яким його визнано винним у вчиненні ДТП вході розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.

Просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, постанову залишити без змін.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, що не перешкоджає розгляду справи по суті без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Хоча ст. 294 КУпАП і містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

На переконання суду апеляційної інстанції, адвокатом Білиновою А.В. в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження належним чином обґрунтовано існування обставин, які не залежали від волевиявлення ОСОБА_2 та перешкодили йому вчасно звернутися із апеляційною скаргою.

Враховуючи, що ОСОБА_2 з 25 березня 2022 року був залучений до захисту суверенітету і територіальної цілісності України, суд апеляційної інстанції вважає зазначену обставину поважною причиною пропуску ним строку на апеляційне оскарження, у зв`язку із чим клопотання адвоката Білинової А.В. підлягає задоволенню, а відповідний строк - поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу незаконності прийнятого судом першої інстанції рішення, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість постанови, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив, що висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на доказах, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким суд дав належну оцінку.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №221840 від 12 січня 2022 року, ОСОБА_1 інкримінувалося те, що він 12 січня 2022 року об11:20 год. в м.Одесі керував транспортним засобом Audi A-6 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Преображенській в напрямку вул.Базарної, під`їжджаючи до перехрестя з вул.Успенською, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на зміни, не дотримався безпечної швидкості та дистанції руху, в результаті чого здійснив зіткнення за транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв на перехресті у зустрічному напрямку, чим порушив п.2.3, 12.1, 13.1 ПДР. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, дійшов висновку, що в матеріалах провадження відсутні достатні дані, які вказують на порушення ОСОБА_1 саме пунктів 2.3 «б», 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, у зв`язку із чим в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком місцевого суду.

Так, положення статті 124 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За способом викладення диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Таким нормативно-правовим актом, зокрема, є Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив наступні вимоги Правил дорожнього руху:

2.3 «б» - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином для встановлення в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП потрібно з`ясувати чи були ним порушені вимоги, що встановлені зазначеними пунктами Правил дорожнього руху України, а також чи наявний причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними порушеннями та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Як вже зазначалося, вирішення питань передбачених ст.280 КУпАП, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, здійснюється судом на підставі оцінки доказів, за внутрішнім переконанням суду, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час при аналізі доказів та вирішенні питань, визначених ст.280 КУпАП, суд має керуватися в першу чергу положеннями ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, матеріали провадження свідчать, що працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №221840 від 12 січня 2022 року, ОСОБА_1 інкримінувалося те, що він 12 січня 2022 року об 11:20 год. в м.Одесі керував транспортним засобом Audi A-6 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Преображенській в напрямку вул.Базарної, під`їжджаючи до перехрестя з вул.Успенською, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на зміни, не дотримався безпечної швидкості та дистанції руху, в результаті чого здійснив зіткнення за транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв на перехресті у зустрічному напрямку, чим порушив п.2.3, 12.1, 13.1 ПДР. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

-Схему місця ДТП, яка складена 12 січня 2022 року, та на якій відображено напрям руху транспортних засобів до скоєння ДТП, їх розташування після ДТП, місце зіткнення, а також описані пошкодження транспортних засобів;

-Письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній пояснив, що 12 січня 2022 року, близько 11:18 год. керуючи автомобілем Audi А-6 НОМЕР_4 по вул. Преображенській в напрямку ринку «Привоз», здійснюючи перетин перехрестя з вул.Успенська на зелений сигнал світлофора з швидкістю 40-50 км/год, автомобіль Шкода Октавіа НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, здійснюючи поворот ліворуч на вул. Успенську, не надав перевагу в русі, в результаті чого здійснив зіткнення з його автомобілем;

-Письмові пояснення ОСОБА_2 відповідно до яких останній пояснив, що 12 січня 2022 року, близько 11:20 год. на перехресті вул.Преображенська на та вул.Успенської, керував автомобілем Skoda Oktavia A5 НОМЕР_3 . Здійснюючи поворот в лівому ряду на вул.Успенську пропустив зустрічний транспорт, впевнившись, що смуга порожня та він може здійснити маневр, так як автомобіль, який стояв перед ним повернув ліворуч. Audi A6 вирішив різко зробити маневр і на великій швидкості вилетів йому на зустріч, він зупинився, даючи йому можливість завершити свої маневри, але його швидкість була занадто високою для безпечної зупинки. Вказує, що хотів завершити маневр так як на момент жовтого сигналу світлофора стояв на перехресті і чекав коли проїде автомобіль, який здійснював поворот ліворуч.

Крім того, судом першої інстанції в судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в ДТП винний інший учасник зазначених подій, а він в свою чергу при керуванні транспортним засобом дотримався вимог правил дорожнього руху та виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, а водій автомобіля марки «Skoda Oktavia» не стояв, як вказано в протоколі, а рухався.

Надаючи оцінку наведеним доказам, суд апеляційної інстанції виходить із того, що відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

На переконання суду апеляційної інстанції, перелічені вище докази у своїй сукупності не підтверджують поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Що стосується інших доказів, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 то вони суперечать одне одному та беззаперечно не вказують на порушення ОСОБА_1 п.2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Так, згідно пояснень ОСОБА_1 він рухався на автомобілі Audi A6 по вул. Преображенській зі швидкістю 40-50 км/год та здійснював перетин перехрестя з вул. Успенської на зелений сигнал світлофора, не змінюючи напрямку свого руху.

В цей же час, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 останній, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Oktavia» перебував на перехресті вул.Преображенської та вул.Успенської і здійснював маневр повороту ліворуч, рухаючись з вулиці Преображенська на вулицю Успенська. При цьому ОСОБА_2 пропускав транспорт, що рухався в зустрічному напрямку, а автомобіль, що перебував перед ним здійснив поворот на вулицю Успенська.

Вина ОСОБА_2 у порушені п.10.1 ПДР, і скоєнні ДТП 12.01.2022 року підтверджується постановою Приморського районного суду міста Одеси від 27 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення № 522/1987/22, постановою Одеського апеляційного суду від 13.09.2022 року.

Пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу обставин безпосереднього зіткнення транспортних засобів суперечать один одному та відображають суб`єктивне сприйняття учасників ДТП подій, що відбулися 12 січня 2022 року. Зокрема пояснення і доводи в апеляційні скарзі ОСОБА_2 з приводу того, що автомобіль Audi A6 різко зробив маневр і на великій швидкості вилетів йому на зустріч не підтверджується жодними доказами та не спростовуються наявною в матеріалах справи схемою ДТП.

Крім того, проведений скаржником в апеляційній скарзі розрахунок швидкості автомобіля Audi A6 якою керував ОСОБА_1 , є лише його припущеннями, а не доказом, не мають суттєвого відхилення від швидкості, яка дозволена на даному відрізку дороги, тому такі доводи апеляційної скарги про перевищення швидкості ОСОБА_1 є безпідставними, судом не приймаються до уваги.

Схема місця ДТП від 12 січня 2022 року також не підтверджує поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки зазначений документ лише відображає, гальмівний шлях автомобіля ОСОБА_1 , місце зіткнення транспортних засобів, розташування автомобілів після ДТП та перераховує пошкодження транспортних засобів. Відомості, що зазначені у вказаному документі не свідчать, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є саме невиконання ОСОБА_1 вимог п.2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Крім того, в питанні існування причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками у виді ДТП слід зазначити, що виходячи із обставин справи, встановлених судом, кожен із учасників ДТП, рухаючись по вул.Преображенській на перехресті вул.Успенської, рухався на регульованому перехресті на зелений сигнал світлофора, у зв`язку із чим, на них розповсюджувалися вимоги Розділу 16 Правил дорожнього руху, що визначають правила проїзду перехресть. Як вже зазначалося, згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 рухався вказаним перехрестям без маневрів та зміни напрямку руху по вул.Преображенській на зелений сигнал світлофора, тобто з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, та мав перевагу у русі перед зустрічними транспортними засобами, що здійснювали поворот через його смугу руху, а тому відповідно до положень п.1.4 ПДР міг розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила.

Враховуючи викладене, у матеріалах справи відсутні належні, беззаперечні докази, які б «поза розумним сумнівом» доводили, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Посилання апеляційної скарги адвоката на те, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються лише на поясненнях ОСОБА_1 , апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, місцевим судом у відповідності до вимог ст.252 КУпАП дано належно оцінку всім наявним в матеріалах провадження доказам.

Що стосується твердження адвоката Білинової А.В. щодо порушення ОСОБА_1 також п.12.3 та п.12.4 Правил дорожнього руху, то вони є безпідставними, оскільки порушення зазначених правил дорожнього руху згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не інкриміновано.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не вперше вчиняє порушення Правил дорожнього руху та має досвід оскарження складених відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення в даному випадку не мають жодного правового значення, а тому не заслуговують на увагу.

Зважаючи на вищевикладене та на підставі досліджених матеріалів справи, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови суду, яка є законною, вмотивованою, у зв`язку з чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Білинової Анастасії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Приморського районного суду м.Одеси від 08 квітня 2022 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.П.Воронцова