П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, солдата, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

30 жовтня 2022 року о 17 год. 10 хв. кулеметник 3 взводу 2 роти 3 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 самовільно залишив пункт постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, в матеріалах справи наявна заява останнього, в якій просить розглянути справу без його участі, свою вину за ч.4 ст. 172-11 КУпАП. Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу без його участі.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами першою та третьою статті 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб. За самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
А ч.4 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 чт. 172-11 КУпАП окрім визнання ним вини підтверджується і матеріалами справи, а саме: протоколом Т0950 №297-2022 про військове адміністративне правопорушення від 31.10.2022 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; рапортом командира 2 роти 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2022, та від 31.10.2022, копією військового квитка серія НОМЕР_2 від 17.08.2022 ОСОБА_1 , витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2022 згідно якого солдата запасу ОСОБА_1 вважати призначеним до військової частини НОМЕР_1 , копією наказу №201 від 20.06.2022.
Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З врахуванням даних про особу правопорушника, який визнав вину, шкодує за вчиненим, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст. ст. 33, 172-11, 245, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-
постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Н.Б. Шумило