Справа № 356/245/22 суддя в І-й інстанції Капшученко І.О.
Провадження № 33/824/2617/2022 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 жовтня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Литвиненка Романа Станіславовича на постанову Березанського міського суду Київської області від 22 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 055707 від 28 червня 2022 року водій ОСОБА_1 28 червня 2022 року о 21 год. 37 хв. по пров. Богатирський, 20 в м. Березань Київської області керував автомобілем ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Березанського міського суду Київської області від 22 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Литвиненко Р.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Литвиненко Р.С. зазначає, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано не було. Адвокат вказує, що в зазначені в протоколі час та місце ОСОБА_1 автомобілем не керував та в стані алкогольного чи будь-якого сп`яніння не перебував. Таким чином, недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом виключає відповідальність за інкриміноване правопорушення у відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сам же протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в інкримінованому діянні. Аналогічно не може бути доказом й рапорт працівника поліції, оскільки він є лише визначеною формою доповіді підлеглого своєму керівнику. Крім того, адвокат зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово намагався пройти тест на відповідному приладі, який йому надали поліцейські, але йому це не вдалося через, більш за все, несправність вимірювальної техніки. ОСОБА_1 у порядку самозвернення пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, який виявився негативним, що підтверджує відповідний висновок, наявний в матеріалах справи. Адвокат також зазначає, що судом першої інстанції допущено грубе порушення норм процесуального права, оскільки суддя, перебуваючи в нарадчій кімнаті з метою прийняття рішення за наслідками розгляду зазначеної справи, продовжувала протягом цього та наступного дня проводити розгляд інших справ. Рішення ж по ОСОБА_1 було надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень лише 25 серпня 2022 року.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Литвиненка Р.С., суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП (у редакції, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Така відмова зафіксована поліцейськими на відеокамеру.

Оскаржуючи постанову місцевого суду, адвокат Литвиненко Р.С. вказує, що в зазначені в протоколі час та місце ОСОБА_1 автомобілем не керував та в стані алкогольного чи будь-якого сп`яніння не перебував. Таким чином, недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом виключає відповідальність за інкриміноване правопорушення у відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, зазначені доводи захисника не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час з`ясування обставин адміністративного правопорушення поліцейськими цього факту не заперечував, перебував біля автомобіля та неодноразово просив назвати причину його зупинки.

Крім того, як вірно встановлено місцевим судом, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується також постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 276356 від 28 червня 2022 року, якою встановлено, що ОСОБА_1 28 червня 2022 о 21 год. 37 хв. керував автомобілем в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар (а.с.3).

Вказану постанову, а також дії працівників поліції ОСОБА_1 не оскаржував. Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є необґрунтованими.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Із цього відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово надавали ОСОБА_1 прилад «Драгер» для проходження огляду, роз`яснювали процедуру такого огляду, проте останній всіляко ухилявся від проходження тесту шляхом скорочення часу, протягом якого повітря з ротової порожнини водія має проходити через прилад «Драгер» для його коректної роботи.

Після цього ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і у медичному закладі (відеозапис БК 472836 38 хв. 08 с.).

Вказуючи, що прилад, наданий ОСОБА_1 працівниками поліції для проходження огляду, більш за все, був несправним, захисник не звернув увагу, що зазначене є лише його припущенням, що не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Твердження захисника про те, що протокол та рапорт не можуть бути визнані судом, як докази вчинення адміністративного правопорушення, місцевий суд обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки вони містять дані, що підлягають доказуванню в даній справі, є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, а зафіксовані в них обставини повністю узгоджуються з іншими наданими та дослідженими судом доказами, які в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненому.

Посилання захисника на висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 28 червня 2022 року, згідно з яким за результатом огляду ОСОБА_1 в медичному закладі в порядку самозвернення останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння, не спростовує встановлених місцевим судом обставин та вини ОСОБА_1 , оскільки в даному випадку відповідальність настає не за керування в стані сп`яніння, а саме за відмову від проходження відповідного огляду, незалежно від того, чи перебував водій в стані такого сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку працівниками поліції було запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі, проте останній відмовився.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав належну оцінку зазначеним діям ОСОБА_1 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника Соболєва П.В. з приводу відсутності в діях останнього ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів у справі про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник також вказував на те, що місцевим судом грубо порушено норми процесуального права, оскільки суддя, перебуваючи в нарадчій кімнаті з метою прийняття рішення за наслідками розгляду зазначеної справи, продовжувала протягом цього та наступного дня проводити розгляд інших справ. Рішення ж по ОСОБА_1 було надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень лише 25 серпня 2022 року.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП. А, відтак, доводи наведені захисником жодним чином не підтверджуються та ніяким чином не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вчиненого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є підтвердженням факту невинності ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення та не можуть бути підставою до скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень місцевим судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, а, відтак, підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Литвиненка Романа Станіславовича залишити без задоволення.

Постанову Березанського міського суду Київської області від 22 серпня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв