ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/356/22 Справа № 205/9801/21 Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Потьомкіна С.М. на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. та звільнено від сплати судового збору на підставі п.13 ст.5 Закону України "Про судовий збір",

за участю:

захисника Потьомкіна С.М.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2022 року ОСОБА_1 29 жовтня 2021 року о 20.00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно своєї дружини - ОСОБА_2 , а саме: виражався на її адресу нецензурною лайкою, принижував, погрожував фізичною розправою та штовхав, тобто вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що справу було розглянуто з порушенням строків, передбачених ч. 2 ст. 277 КУпАП. Звертає увагу, що суд порушив норми ч. 2 ст. 251 КУпАП та поклав на себе обов`язки щодо збирання доказів. Вважає безпідставними посилання суду як на доказ винуватості на рапорт поліцейського, оскільки останній не відноситься до обставин, про які йде річ у протоколі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З положень вказаного Закону також слідує, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; заявою потерпілої ОСОБА_2 від 29 жовтня 2021 року на ім`я начальника ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо вжиття заходів щодо ОСОБА_1 ; наданими у суді першої інстанції поясненнями свідка ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_2 , а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснень свідка ОСОБА_3 , наданих під час допиту у суді першої інстанції, по справі не вбачається.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі не оскаржує ані факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ані кваліфікацію його дій.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що судом було порушено вимоги ст. 277 КУпАП, відповідно до яких справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, мають бути розглянуті протягом доби з моменту надходження матеріалів, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Аналізуючи наведені вище норми КУпАП суд апеляційної інстанції встановив, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд (суддя) зобов`язаний перевірити, чи правильно складений протокол про адміністративне правопорушення, чи сповіщено особу про розгляд справи, та виконати інші необхідні дії для того, щоб під час розгляду справи було забезпечено виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення та було дотримано права особи, питання про притягнення до відповідальності якої розглядається.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції зазначили, що справу буде розглянуто у приміщенні Ленінського районного суду м.Дніпропетровська в час, визначений судом.

Судом першої інстанції після отримання матеріалів справи у розумні строки було призначено до розгляду справу про адміністративне правопорушення та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

При цьому розгляд справи неодноразово відкладався як за клопотаннями учасників справи, так і у зв`язку з необхідністю викликів свідків та потерпілої для допиту.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі не зазначає, яким чином вказане порушення строків розгляду справи вплинуло на обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що хоча судом першої інстанції дійсно було порушено вимоги ст. 277 КУпАП, однак вказані порушення не є істотними та не вплинули на обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваного рішення, а тому не є підставами для його скасування.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує висновок ЄСПЛ, викладений у рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" від 23 липня 2009 року, відповідно до якого не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності.

Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, правовий пуризм на відміну від обставин істотного та непереборного характеру завжди призводить до порушення принципу правової визначеності.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20.

При цьому всупереч посиланням в апеляційній скарзі питання про допит свідка ОСОБА_3 було заявлено представником потерпілої, а клопотання про допит потерпілої було заявлено самим захисником, при цьому вказані клопотання було розглянуто судом першої інстанції у судовому засіданні за участю учасників справи у відповідності до вимог КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Потьомкіна С.М. - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот