Провадження № 3/127/7647/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2022 о 13.20 год. по вул. Келецька, 57 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом марки PTS, номер 044, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем марки Ford, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про вручення судової повістки у формі смс-повідомлення.

Вирішуючи питання щодо можливості здійснення судового розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує таке.

Як суд зазначив вище, ОСОБА_1 була направлена судова повістка, яка йому була доставлена завчасно.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справі (далі ЄСПЛ) «Пономарьов проти України», в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово був продовжений.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон № 389-VIII) правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами; на цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Зі змісту частини другої статті 26 Закону № 389-VIII скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону № 389-VIII у разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Надані суду матеріали не свідчать, що ОСОБА_1 не може з`явитись у судове засідання з поважних причин, зокрема, у зв`язку з мобілізацією чи участю в інших воєнізованих формуваннях, створених відповідно до Закону.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справ за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши надані суду матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що зазначена норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1 та 13.1 ПДР.

Зі змісту пункту 12.1 ПДР випливає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

До протоколу про адміністративні правопорушення суду надана схему місця ДТП, відповідно до якої зафіксоване розташування транспортних засобів, місце їх зіткнення, а також виявлені на автомобілях механічні пошкодження. Також до протоколу про адміністративне правопорушення надані письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У письмових поясненнях ОСОБА_1 посилався на те, що ДТП сталася у зв`язку з тим, що не спрацювали електронні гальма. Оцінюючи зазначені твердження ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне зауважити, що підпунктом «а» пункту 2.3 ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Тому посилання ОСОБА_1 на несправність гальмівної системи як на причину ДТП суд не сприймає як підставу для його звільнення від відповідальності.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог пунктів 12.1 та 13.1 ПДР. Недотримання ОСОБА_1 зазначених вимог ПДР призвело до наслідків згаданої вище ДТП. Тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує, що згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Разом з тим, суд встановив, що ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суду завчасно та належним чином суд не повідомив. Саме тому був позбавлений можливості вирішити питання щодо наявності обставин, які пом`якшують його відповідальність. Надані ж суду матеріали про наявність таких обставин не свідчать. Отже, аналізуючи надані суду матеріали, зважаючи на те, що допущене ОСОБА_1 порушення вимог ПДР призвело до ДТП, тому суд дійшов до переконання, що ОСОБА_1 належних висновків для себе не зробив, що може свідчити про можливість вчинення ним нових порушень в майбутньому. Також суд враховує, що порушення вимог ПДР було здійснене під час керування тролейбусом та перевезення пасажирів, що може свідчити про можливість настання більш негативних наслідків у разі повторного вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень у майбутньому. Саме тому з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: