Справа № 592/1559/22
Провадження № 3/592/577/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.483 МК України,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0436/80500/21 від 24.12.2021, 27.02.2020 до сектору митного оформлення "Тростянець" митного поста «Суми» Слобожанської митниці була подана митна декларація ІМ40ДЕ №UA807310/2020/001928 з метою оформлення в режимі імпорт легкового автомобіля з описом «автомобіль легковий для перевезення людей був у використанні: марка NISSAN, модель 280Z - 1 шт. VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, V-2800 cm3, потужність - нема даних, номер двигуна - нема даних, загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 4, екологічний клас не нижче Євро-2, календарний рік виготовлення - 1976, модельний рік виготовлення - 1976, перша реєстрація - 1976, кузов - купе, колір - червоний, колісна формула 4х2, призначений для перевезення людей. Виробник: Nissan Motor Co.». Фактурна вартість 1070 USD (46093,63грн). Код УКТЗЕД .

Отримувач - громадянин ОСОБА_1 .

Митний брокер - ФОП ОСОБА_2 .

Згідно ст.2 ЗУ «Про деякі питання ввезення на митну територію України та проведення першої державної реєстрації транспортних засобів» №2739-IV від 6 липня 2005 року, митне оформлення з метою вільного обігу та першу державну реєстрацію в Україні ввезених транспортних засобів нових і таких, що були в користуванні, або виготовлених в Україні здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам не нижче рівня "ЄВРО-2" згідно з технічними регламентами

Згідно ст.3 зазначеного Закону, документом, що засвідчує відповідність транспортних засобів вимогам технічних регламентів, є сертифікат або інший документ про підтвердження відповідності, виданий згідно із законодавством України, що вказує, якому саме рівню екологічних норм відповідає за конструкцією транспортний засіб ("ЄВРО-2" - "ЄВРО-6" або іншому рівню).

У якості підстави для митного оформлення декларантом було подано в Слобожанську митницю Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.010.5883-20 від 13.02.2020, виданий ТОВ « Автотехносервіс».

Згідно пояснень ОСОБА_2 , зазначений сертифікат було отримано від ОСОБА_1 чи його представника для подачі митної декларації.

06.12.2021 Сумською митницею отримано листа Харківської митниці від 06.12.2021 № 7.14-4/20-01/7.24/5969, яким надано лист Координаційно-моніторингової митниці від 22.11.2021 № 7.9-3/20-2/7/1407 з додатками. В додатках до листа Координаційно- моніторингової митниці від 22.11.2021 № 7.9-3/20-2/7/1407 містились запит до ТОВ «Автотехносервіс» про видачу Сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.010.5883-20 від 13.02.2020 (лист від 10.11.2021 № 7.9/20-3/13/1310) та відповідь ТОВ «Автотехносервіс» (лист від 11.11.2021 №21-1111/1) про те, що Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.010.5883-20 від 13.02.2020 видавався на інший транспортний засіб.

На виклик для надання пояснень по факту отримання і надання до митного оформлення сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.010.5883-20 від 13.02.2020 громадянин ОСОБА_1 до Сумської митниці не з`явився.

Таким чином, 27.02.2020 громадянином ОСОБА_1 через митного декларанта ФОП ОСОБА_2 з метою переміщення з приховуванням від митного контролю товару «автомобіль NISSAN, VIN НОМЕР_1 » вартістю 1070 доларів СІНА (46093,63 грн.) відповідно до митної декларації ІМ40ДЕ №UA807310/2020/001928 був наданий митному органу у сектор митного оформлення "Тростянець" митного поста «Суми» Слобожанської митниці Держмитслужби підроблений документ чи документ, одержаний незаконним шляхом, а саме сертифікат відповідності від № UA.010.5883-20 від 13.02.2020.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

У судове засідання ОСОБА_1 та представник Сумської митниці не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені.

Захисник Демченко В.О. надіслав клопотання про закриття провадження у справі про порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України відносно ОСОБА_1 за відсутності події та складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.1 МК України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст.7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів, а згідно вимог ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст.508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст.487 МК України).

Відповідно до вимог ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачено, що відповідальність за порушення митних правил настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого порушення митних правил правопорушення до протоколу Сумською митницею долучено та до суду направлено митну декларацію ІМ40ДЕ №UA807310/2020/001928, з якої вбачається, що в митному режимі «імпорт» було здійснено митне оформлення товару - легкового автомобіля з описом «автомобіль легковий для перевезення людей був у використанні: марка NISSAN, модель 280Z - 1 шт. VIN НОМЕР_1 ; митним органом було запропоновано коригування митної вартості товару, згідно якої вартість т/з становить 46093,63 грн (графа 45), згідно якої було здійснено нарахування митних платежів (графа 47). Одержувачем вищевказаного транспортного засобу, а також особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є ОСОБА_1 . В графі 14 вказаної декларації містяться відомості про декларанта - ФОП ОСОБА_2 .

Відтак, незрозумілим залишається зазначення в протоколі про порушення митних правил, що ОСОБА_1 через декларанта надав до сектору митного оформлення «Тростянець» митного поста «Суми» Слобожанської митниці Держмитслужби документи, адже фактично дана митна декларація формувалась та подавалась декларантом ОСОБА_2 .

З наданих письмових пояснень ОСОБА_2 з приводу обставин вчиненого порушення митних правил вбачається, що декларація №UA807310/2020/001928 ним подавалася на підставі наданих замовником документів, в тому числі і сертифікату відповідності № UA.010.5883-20, достовірність якого перевірити він був не в змозі, ким саме йому передавався весь пакет документів, чи то ОСОБА_1 чи то його представником, пригадати не може.

Разом з тим, вказані пояснення ОСОБА_2 суд оцінює критично, як надані зацікавленою особою в закінченні митного оформлення автомобіля NISSAN та особою, яка отримала за це оформлення значну грошову винагороду, а також як такі, що не підтверджуються іншими доказами по справі.

Так, за змістом наданих захисником заперечень ОСОБА_1 категорично заперечую свою причетність до поданого ОСОБА_2 для митного оформлення сертифікату відповідності № UA.010.5883-20, про існування якого дізнався з матеріалів судової справи, наголошує, що він надав ОСОБА_2 копії CERTIFICATE OF TITLE №1 від 06.02.2019 (посвідчення права власності на ТЗ); рахунку-фактури (Invoice) №4298-001 від 07.12.2019 виставлений BEST AUTO EXPORT INK. (USA, 5 Chase Commons Yaphank. NY 11980) на ОСОБА_1 за автомобіль «NISSAN», модель «280Z», VIN- НОМЕР_1 ; довідки про проведений технічний огляд транспортного засобу LPU/008/Р/00068/19 та її перекладу (згідно якої на автомобіль «NISSAN», модель «280Z», VIN- НОМЕР_2 - було здійснено монтаж інжектора і модернізація системи впорскування палива Bosch L-Jelrunic та встановлення каталізатора у вихлопній системі); паспорту та ІПН ОСОБА_1 ; закордонного паспорта ОСОБА_3 НОМЕР_3 ; довіреності №47 від 11.02.2022 року (на ОСОБА_3 ).

Будь-які фактичні дані щодо надання ОСОБА_1 для митного оформлення автомобіля декларанту ОСОБА_2 підробленого документу чи документу, одержаного незаконним шляхом, а саме сертифікату відповідності № UA.010.5883-20 від 13.02.2020, матеріали справи не містять.

Додані до протоколу про порушення митних правил документи: доповідна записка від головного державного інспектора оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Сумської митниці ОСОБА_4 ; лист Харківської митниці від 06.12.2021 № 4649/7-79 з додатками (копією сертифікату відповідності № UA.010.5883-20 від 13.02.2020, інформацією ТОВ «АВТОТЕХНОСЕРВІС» ВІД 11.11.2021) жодним чином не встановлюють факту порушення ОСОБА_1 митних правил, а саме надання митному органу підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, для переміщення т/з.

Порушення митних правил вчиняється із прямим умислом, тобто коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямо) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел), а за встановлених судом обставин ОСОБА_1 не вчиняв будь-яких дій, передбачених диспозицією ч.1 ст.483 МК, внаслідок чого в його діях відсутня і суб`єктивна сторона цього правопорушення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В пункті 58 рішення ЄСПЛ по справі "Серявін та інші проти України" зазначено, що у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються і хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, дослідивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами поза розумним сумнівом не підтверджено, що ОСОБА_1 надав митному органу для переміщення автомобіля підроблений документ чи документ, одержаний злочинним шляхом. З врахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому справа відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 257, 268, 366, 458, 460, ч. 1 ст. 483, 487, 495 МК України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Шияновська