Справа № 171/2278/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Чумак Т.А. за участі секретаря Жандарук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Криворізького районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання мотивоване тим, що постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.183-1 ч.1 КУпАП та до нього застосовано стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт. Постанова набрала чинності 21.02.2020 р. та 03.03.2020 останній був взятий на облік Криворізьким РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області. 18.03.2020 року ОСОБА_1 ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, видано направлення до Зеленодольської міської ради. Проте ОСОБА_1 до відпрацювання адміністративного стягнення не припустив, за викликами до відділу пробації не з`явився. З метою з`ясування причин не виходу на суспільні корисні роботи 15.04.2020 року здійснено виїзд за місцем мешкання порушника. ОСОБА_1 на час відвідування був дома та письмово пояснив, що не приступив до відпрацювання призначених судом 120 годин суспільно корисних робіт без поважних причин. За цим фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП. Постановою суду від 29.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 6 діб.

31.08.2020 року ОСОБА_1 вдруге видано направлення до Зеленодольської міської ради, але порушник знову до відпрацювання стягнення не приступив без поважних причин. За фактом злісного ухилення від відбування суспільно корисних робіт 02.10.2020 року до Апостолівського ВП ГУНП відносно ОСОБА_1 було скеровано подання для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності. Відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000667 від 14.10.2020 року та ОСОБА_1 09.12.2020 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 389-2 КК України.

Вироком Апостолівського районного суду від 16.01.2021 року ОСОБА_1 засуджено за ст. 389-2 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

14.04.2021 року ОСОБА_1 втретє видано направлення до Зеленодольської міської ради та додатково роз`яснено наслідки ухилення від відбування суспільно корисних робіт, але порушник знову до відпрацювання стягнення не приступив без поважної на те причини. 07.05.2021 року здійснено виїзд за місцем мешкання порушника, де останній пояснив, що не приступив до відпрацювання призначених судом 120 годин суспільно корисних робіт без поважних причин. За цим фактом відносно ОСОБА_1 вдруге складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП, та разом із матеріалами надіслано до Апостолівського районного суду. Ухвалою суду від 09.08.2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В подальшому ОСОБА_1 відмовився отримувати направлення для відпрацювання суспільно корисних робіт, оскільки відмовляється відпрацьовувати накладене на нього адміністративне стягнення. Відносно ОСОБА_1 втретє року складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене сг. 183-2 КУпАП, та разом із матеріалами направлено до Апостолівського районного суду. Ухвалою Апостолівського районного суду від 04.01.2022 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Станом на 22.02.2022 року відпрацьованого часу не має.

Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р., яке в силу ч.1 ст.2 КУпАП, ст. 9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства та обов`язкове для застосування судами як джерело права; рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011(справа № 10-рп/2011), орган пробації вважає за можливе за неврегульованості цього питання КУпАП, застосувати в даному випадку ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі). На підставі наведеного просить суд вирішити питання, про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення, накладеного постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 р., у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причина неявки суду невідома, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення SMS повідомлення. З заявами та клопотаннями до суду не завертався.

Дослідивши подання та особову справу відносно ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, і накладено стягнення у виді суспільно корисних робіт загальним терміном 120 годин.

Відповідно до довідки про проведення співбесіди 18.03.2020 року ОСОБА_1 ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 суспільно корисних робіт.

Згідно пояснень ОСОБА_1 від 15.04.2020 р., 01.10.2020 р., 15.01.2021 р., 04.05.2021 р., 02.08.2021 р., 11.11.2021 р. не з`явився для відбуття суспільно корисних робіт без поважних причин.

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, та призначено йому за даною статтею узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановою суду від 29.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 6 діб.

Ухвалою суду від 09.08.2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Апостолівського районного суду від 04.01.2022 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 325-1 КУпАП виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування. Відповідно до п.п.13.2, 13.3 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Мін`юсту від 19.03.2013 N 474/5 та зареєстрованого в Мін`юсті 21.03.2013 за N 457/22989 (далі - Порядок), порушники перебувають на обліку в уповноваженому органі з питань пробації за місцем проживання, постанова суду (судді) про застосування суспільно корисних робіт уповноваженим органом з питань пробації приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня її отримання. Протягом десяти робочих днів порушник повинен бути направлений до відбування суспільно корисних робіт, крім випадків, коли цьому перешкоджають поважні причини (хвороба, відрядження, неотримання виклику тощо).

Згідно з п.13.14 Порядку, усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до статті 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішуються судом, який виніс постанову.

Відповідно до ст. 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до п.13.19 Порядку, щодо порушників, які ухиляються від відбування суспільно корисних робіт, уповноваженим органом з питань пробації складається протокол про адміністративне правопорушення, який разом з іншими матеріалами надсилається до суду для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 325-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

В силу ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Статтею 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права. Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Положення КУпАП не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені у КК України, а саме ст.80 КК України, регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт в адміністративному праві не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано: 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (яким і є суспільно корисні роботи - ст.24,31-1 КУпАП).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні з вказаним законодавством і судовою практикою, дають підстави вважати, що строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили, тобто через 10 днів з дня її винесення 21.02.2020 р. та в усякому разі не перевищувати 2-х років, отже, подання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.302,304,325-4 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя:Т. А. Чумак