КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1994/2022 Суддя І інстанції - Головчак М.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Александрова Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 28.06.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого машиністом ДБК №7, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 28.06.2022, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Постановою суду встановлено, що02 жовтня 2021 року, о 01 год. 37 хв. в м. Києві, по вул. Світлицького, 24 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився на боді - камеру №00217.

Своїми діями порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Александров Д.О., в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суддіПодільського районного суду міста Києва від 28.06.2022 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Драгер водійОСОБА_2 не відмовлявся, а навіть більше пройти такий огляд за допомогою приладу Драгер йому не пропонували. До закладу охорони здоров`я його не доставляли, направлення не складали.

На переконання апелянта,працівники патрульної поліції спотворили докази, та внесли хибну інформацію до протоколу та матеріалів справи.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_2 до суду не з`явився, однак в судовому засіданні апеляційної інстанції його адвокат Александров Д.О. просив розгляд справи провести у відсутність ОСОБА_2 . Враховуючи наведене та вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутність ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_2 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_2 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_2 зазначених вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ№333608, згідно якого 02 жовтня 2021 року, об 01 год. 37 хв. в м. Києві, по вул. Світлицького, 24 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився на боді - камеру №00217, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.1)

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала і безпосередньо ОСОБА_2 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і який підписав протокол без будь - яких застережень, зазначивши в своїх поясненнях, що згоден.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №00217 (а.с.3)

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_2 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП,. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Александрова Д.О. про те, що працівниками поліції ОСОБА_2 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та відповідно водій не відмовився від проходження такого огляду, то вони є безпідставними, оскільки з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_2 , був зупинений працівниками поліції, шляхом переслідування, в ході спілкування, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу Драгер та, у разі відмови від проходження такого огляду, пройти його у лікаря нарколога, на що ОСОБА_2 відмовився. Після цього працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_2 , що в разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, що цілком було зрозумілим для останнього. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_2 засвідчив його своїм підписом та в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто вказав про те, що згодний з викладеними у протоколі обставинами. Отже, обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 02.10.2021 року за участю ОСОБА_2 , а тому доводи апеляційної скарги адвоката в цій частині є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції, не було складено направлення ОСОБА_2 , на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та останнього не доставляли до закладу охорони здоров`я є неспроможними, оскільки з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки, так і у медичному закладі, а тому у працівників поліції не було підстав забезпечувати явку ОСОБА_2 до такого закладу.

Відсутність же в матеріалах справи самого бланку направлення не свідчить про порушення працівниками поліції Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції"та вимог ст. 266 КУпАП, адже, направлення виписується в тому разі, коли особа погоджується на проведення огляду в медичному закладі, а ОСОБА_2 від проходження такого огляду відмовився.

Відтак, неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Подільського районного суду міста Києва від 28.06.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Александрова Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду міста Києва від 28.06.2022, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал