Справа №333/7943/21
Провадження №3/333/183/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участі захисника Трачук Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2021 року, в 00 год. 47 хв., ОСОБА_1 у м. Запоріжжя по вул. Космічній, буд.42 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозицію інспектора поліції щодо проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 30.10.2021 року вночі він керував автомобілем «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на вул. Космічній, буд.42 у м. Запоріжжі зупинили працівники поліції з надуманих підстав. Поліцейські відразу себе почали зухвало поводити, попрохали надати їм документи: посвідчення водія та про реєстрацію транспортного засобу, що він і зробив. Після цього, один з працівників поліції запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, хоча перед цим не повідомив про наявні у нього ознаки такого стану. Він не відмовлявся проїхати до медичного закладу та пройти відповідний огляд, але прохав працівників поліції переїхати на автомобілі на майданчик для паркування, так як автомобіль зупинили і він перебував на проїжджій частині по вул. Космічній. Перегнати автомобіль у більш небезпечне місце для нього було дуже важливим, так як у транспортному засобі знаходилося коштовне обладнання. Таке місце малося, так як неподалік розташований відділ поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

В автомобілі на час зупинення на пасажирському сидінні перебував слюсар СТО, власником якого він є. Слюсаря він підвозив додому та останній не мав посвідчення водія і йому необхідно було йти терміново додому, так як був пізній час. Тому слюсар і не міг залишитися в автомобілі поки він мав би з`їздити до медичного закладу.

Працівники поліції повідомили, що невдовзі приїде ще один екіпаж УПП, який і зможе подивитися за його транспортним засобом, коли він буде перебувати у медичному закладі. Через деякий час дійсно приїхав ще один екіпаж працівників УПП, але відразу і поїхав. Поліцейські дозволили прибрати транспортний засіб з проїжджої частини і він заїхав на майданчик неподалік, але той майданчик зовсім не освітлювався. Тому, з метою небезпеки щодо свого майна, він попрохав поліцейських все-таки проїхати на майданчик перед відділом поліції.

Поліцейські на його прохання не зреагували і вирішили, що він таким чином відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Тому, на цих підставах і склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, зі змістом якого фактично його не ознайомили.

Крім цього, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з таких підстав.

1. Працівники поліції не надали йому можливості скласти пояснення, оскільки відмовилися надати йому протокол у руки для внесення зауважень та відмітки про те, що до протоколу будуть надані додаткові пояснення.

2. Також працівники поліції порушили Наказ Уповноваженого ВРУ з прав людини від 16.02.2015 року №3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення», а саме: п. 2.8., 2.9. та 2.13 щодо вручення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про їх упередженість та штучно створену конфлікту ситуацію навколо неіснуючого правопорушення.

3. Направлення на огляд та акт огляду йому не вручалися, у його присутності не складалися, встановлення ознак наркотичного сп`яніння не було з боку працівників поліції.

4. За відсутності будь-якого огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому що він знаходився у автомобілі до часу, поки йому не дозволили переставити автомобіль з матеріальними цінностями у безпечне місце, у поліцейських не було законних підстав для направлення його на медичний огляд та ще й до певної установи. Після цього він виходив з автомобіля і це зафіксовано нагрудною камерою поліцейського, а навіть після цього щодо нього не було проведено медичний огляд з метою виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння.

5. Фактично він не відмовлявся від проходження медичного огляду, а лише просив поліцейських переставити автомобіль у безпечне місце (на територію відділу поліції або автозаправної станції під освітленням), так як автомобiль не був його власністю, а взяв його для проведення ремонту, після виконання якого пізно вночі планував повернути власнику. Крім того, в автомобілі не було затоноване скло, у ньому знаходилося коштовне обладнання для ремонту та діагностики автомобіля, про що він неодноразово наголошував поліцейським і саме наполягав на тому, що якщо у поліцейських є впевненість, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, то поліцейські самостійно могли б переставити автомобіль у безпечне місце.

6. Як свідчать матеріали справи, його огляд, як водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння (з використанням спеціальних технічних засобiв) не проводився поліцейським взагалі, бо одразу після зупинки транспортного засобу, яким він керував йому пояснили, що причина зупинки - порушення рядності руху, при цьому постанова з цього питання поліцейськими не виносилася. Після його заперечень щодо того, що відсутні дорожні знаки та розмітка, яка б підтверджували наявність правопорушення, поліцейський перевірив його дані за наявними базами та одразу ж побачив протокол, скасований постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя за аналогічним правопорушенням по справі № 333/1945/18 і після цього у нього відразу з`явилися ознаки наркотичного сп`яніння. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, але такі відеозаписи у справі відсутні, при цьому допитані судом у якості свідків поліцейські свідчили, що їх нагрудні камери фіксували всі події з моменту зупинки i самостійно вони їх не вимикали, а наявність у справі декількох файлів пояснюється тим, що камери фіксують події за обсягом часу.

7. Також, в порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» поліцейськими не було залучено двох свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, таким чином було допущено порушення порядку огляду особи на стан сп`яніння.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 вважає, що відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно його винуватості.

Захисник Трачук Н.І. просила суд задовольнити клопотання про закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КупАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , отримавши пояснення від останнього, дослідивши матеріали вказаної справи, розглянувши вказане клопотання щодо закриття провадження, суддя дійшов до такого.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно п.п.9, 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.2-4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), а також: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Аналогічна норма міститься і у Розділі III «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735.

Згідно положень ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку судді, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №276625 від 30.10.2022 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.10.2021 року (час направлення: 01 год. 25 хв.), згідно з якими підставою направлення ОСОБА_1 для проведення огляду став факт встановлення у останнього ознак наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Медичний огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від нього;

- даними відеозапису (відеофайли «», «»), згідно яких ОСОБА_1 працівники поліції неодноразово пропонують проїхати до медичної установи з метою проведення огляду на стан сп`яніння (час: 00 год. 54 хв., 00 год. 56 хв., 01 год. 02 хв., 01 год. 05 хв., 01 год. 08 хв., 01 год. 09 хв., 00 год. 18 хв.). Останній зазначив, що не відмовляється від проходження огляду у медичній установі, але почав вимагати від працівників поліції дозволити йому проїхати в інше, більш безпечне місце. У подальшому, ОСОБА_1 відмовився виходити з автомобіля та сідати до службового автомобіля працівників поліції для поїздки до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння;

- поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які суду пояснили, що вони працюють інспекторами УПП в Запорізькій області і 30.10.2021 року перебували на службі. Водія ОСОБА_1 зупинили за керуванням автомобіля «Volkswagen Golf», та побачили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, які точно згадати не змогли. Запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичної установи з метою проведення огляду на стан сп`яніння. Проте, останній всіляко намагався ухилитися від поїздки: спочатку просив переставити автомобіль з проїжджої частини, а коли це йому дозволили зробити, ОСОБА_1 побажав переставити транспортний засіб в інше місце. З автомобіля виходити не хотів, на прохання пересісти у службовий автомобіль та проїхати до медичної установи, не реагував. За таких обставин, вони відносно ОСОБА_1 склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відмову у проходженні медичного огляду на стан сп`яніння. Під час спілкування та при складанні відповідного протоколу працювала нагрудна камера, відеозаписи з якої долучалися до протоколу.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні вказані докази, не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд критично відноситься до твердження ОСОБА_1 , що він фактично не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Як вбачається з відеозаписів, оглянутих у судовому засіданні, ОСОБА_1 спочатку просить працівників поліції поставити автомобіль в іншому, більш безпечному місці. Поліцейські надають таку можливість і автомобіль був переставлений в інше місце. Однак, після цього ОСОБА_1 знову висуває вимоги поліцейським переставити автомобіль ближче до відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, після чого він поїде до медичного закладу. Під час цієї розмови працівники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 вийти з автомобіля пересісти у їхній автомобіль та направитися до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 на пропозиції поліцейських не реагував, тому вважаю, що таким чином відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Працівник поліції ознайомив зі змістом протоколу про адміністративне провадження ознайомив ОСОБА_1 і зробив запис, що останній відмовився від підпису у вказаному протоколі. Відповідно до п.2 Розділу ІІ «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції №1395 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. З відеозапису, оглянутому у судовому засіданні, не вбачається, щоб ОСОБА_1 мав бажання подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від підписання вказаного документу. Він бажав лише, щоб протокол про адміністративне правопорушення йому в руки передав працівник поліції, який оголосив зміст документу, надав його ОСОБА_1 щоб останній міг підписав його або написав свої пояснення. Суддя під час судового засідання отримав пояснення ОСОБА_1 , вислухав усі доводи та твердження останнього та його захисника. Тобто вважаю, що ОСОБА_1 в даному випадку мав можливість реалізувати своє право на захист у повному обсязі.

Крім того, вважаю, що в даному випадку Наказ Уповноваженого ВРУ з прав людини від 16.02.2015 року №3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення», на порушення якого посилається ОСОБА_1 не регулює процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, тому посилання на цей наказ, вважаю, є помилковим.

Твердження ОСОБА_1 стосовно не встановлення ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції також є сумнівними, так як відповідні ознаки були відображені працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Суд також не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , що у тій ситуації він повинен був обов`язково перегнати автомобіль на інше місце, так як була можливість пошкодження чи крадіжки з транспортного засобу, який йому не належав. Під час зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 і весь час, коли працівники поліції спілкувалися з останнім, в автомобілі знаходився чоловік (зі слів ОСОБА_1 - слюсар СТО, яке належить останньому). На думку суду, вказаний чоловік міг би прийняти заходи захисту майна ОСОБА_1 та перебувати в автомобілі у той час, коли останній мав би поїхати до медичного закладу. Крім того, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був припаркований без порушень ПДР та не заважав руху іншим учасникам, а у подальшому, взагалі прибраний з проїжджої частини.

Також помилковим вважаю є твердження ОСОБА_1 про обов`язок працівника поліції вручити йому направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як ця дія не передбачена законодавством, яке регулює процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Суддя критично ставиться до твердження ОСОБА_1 що працівники поліції допустили порушення, коли не залучили двох свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Законодавець чітко визначив участь свідків у процесі огляду на стан сп`яніння лише за відсутності технічної можливості. Ця процедура стосується і у тому випадку, коли особа відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння. Вказана зміна до ст.266 КУпАП набула чинності 17.03.2021 року. Дійсно, на цей час відповідні зміни не внесені до Інструкції № 1452/735, але норми КУпАП мають вищу юридичну силу, ніж зазначений нормативний акт. Тому, враховуючи, що відмову на проведення огляду на стан сп`яніння працівники поліції фіксували за допомогою технічного засобу (нагрудної камери), тому вважаю, що жодних порушень з цього приводу з боку поліцейських не було.

Таким чином, дослідження змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №276625 від 30.10.2022 року свідчить, що він складений відповідно до вимог законодавства. Порушень з боку патрульних поліцейських по оформленню адміністративного матеріалу відносно останнього, суддя не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність фактів притягнення його за аналогічне адміністративне правопорушення.

Вважаю, що обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відсутні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Відповідно до довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.02.2020 року, у зв`язку з цим, вважаю, що до останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір»суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод