1Справа № 335/4851/22 3/335/1647/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Патяка А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гулістан Узбекистан, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , не одруженого, сапера інженерно-саперного взводу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 8032 РС УДМС України 15.01.2019 року,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А7363 № 43, 27.07.2022 року під час перебування на території військової частини НОМЕР_1 розташованої у АДРЕСА_3 солдат ОСОБА_1 , сапер інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , був виявлений у стані алкогольного сп`яніння. Після чого останній був доставлений до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. За результатами медичного огляду ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння останнього, що підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 27.07.2022 року, поясненнями військовослужбовця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Отже фактично ОСОБА_1 розпивав алкогольні напої та перебував у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, що призвело до порушення обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду, що визначений у ст. 1 Закону України «Про оборону України», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не визнав, підтримав доводи, що викладені в клопотанні захисника.

Адвокат Патяк А.С. просив провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме як він вказує за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначив суду, що відповідно до диспозиції ст. 172-20 КУпАП України, передбачена відповідальність за «розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Тобто, відповідальність може наступати за: розпивання алкогольних напоїв на території військових частин, військових об`єктах; поява військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані; виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби у нетверезому стані; відмова військовослужбовців від проходження огляду на стан сп`яніння.

Всі ці 4 ознаки об`єктивної сторони, як вважає адвокат Патяк А.С., є самостійними, так як вживанні через словосполучення «або», і тобто є взаємовиключними.

Разом з цим, ОСОБА_1 інкримінується дві ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП, а саме розпивання алкогольних напоїв та перебування в стані алкогольного сп`яніння. Наведене вказує на неконкретність пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення (фабули правопорушення).

Крім того, статтею 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за появу військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, а такої ознаки як перебування у стані алкогольного сп`яніння, диспозицією вказаної статті не передбачено.

Також, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, неконкретність обвинувачення (фабули правопорушення) полягає і в тому, що воно не містить часу вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Таким чином, вказане формулювання обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення є неконкретним та суперечним, таким що містить взаємовиключні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Окрім того, матеріали справи не мітять жодних доказів того, що ОСОБА_1 розпивав алкогольні напої на території військової частини (у тому числі показання свідків, фото-відео фіксації та інше).

Щодо висновку медичного закладу, якій міститься в матеріалах справи, адвокат звертає увагу суду на те, що він є мало інформативним. Зокрема, в ньому не зазначено, кількість проміле алкоголю, виявленого у ОСОБА_1 . Крім того, вважає, що матеріали справи не містять письмового направлення на огляд до медичного закладу, з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння, начебто виявлених у ОСОБА_1 , що є підставою для проведення такого огляду у медичному закладі.

Тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості, недоведеність вини ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з огляду на неконкретність та суперечність пред`явленого йому обвинувачення (фабули адміністративного правопорушення, адвокат Патяк А.С. просить провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Під час розгляду справи сторонам були створені умови для повного, усебічного розгляду справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотання захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що, не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується зібраними по справі доказами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій передбачених частиною першою або другою цієї статті, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, для настання адміністративної відповідальності за вказаною нормою обов`язковою є наявність одного з елементів об`єктивної сторони даного правопорушення: або місце розпивання алкогольних напоїв, а саме на території військових частин та військових об`єктів, або виконання суб`єктом правопорушення обов`язків військової служби в нетверезому стані, або відмова такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про військове адміністративне правопорушення серії А7363 № 43, який складений заступником командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 28.07.2022 року, був складений за те, що 27.07.2022 року під час перебування на території військової частини НОМЕР_1 розташованої у АДРЕСА_3 солдат ОСОБА_1 , сапер інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , був виявлений у стані алкогольного сп`яніння. Після чого останній був доставлений до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. За результатами медичного огляду ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння останнього, що підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 27.07.2022 року, поясненнями військовослужбовця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Отже фактично ОСОБА_1 розпивав алкогольні напої та перебував у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, що призвело до порушення обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду, що визначений у ст. 1 Закону України «Про оборону України».

Статтею 1 Закону України «Про оборону України», визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 24.02.2022 року, після оприлюднення Указу Президента України від 24.02/2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Згідно витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2022 року № 11, встановлено, що солдат ОСОБА_1 з 16.03.2022 року призваний на військову службу за мобілізацією та призначений сапером інженерно-саперного взводу НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони;

Згідно висновку лікаря КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради № 4605 від 27.07.2022 року, гр. ОСОБА_1 27.07.2022 року, під час огляду о 21 год. 25 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння;

Як вбачається з письмових пояснень військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , останні засвідчують про те, що спільно відвезли 27.07.2022 року гр. ОСОБА_1 до спеціального закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння. Лікар медичного закладу підтвердив стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що підтверджено висновком;

Як вбачається з довідки заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 № б/н від 26.07.2022 року, засвідчено що після залишення військовою частиною НОМЕР_1 основного місця базування у АДРЕСА_4 командування оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надано розпорядження, відповідно до якого штаб військової частини НОМЕР_1 розміщено у АДРЕСА_5

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України, а саме поява на території військової частини НОМЕР_1 розташованої АДРЕСА_6 в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду є доведеною та підтверджується зазначеними доказами, отже дійсно мав місце.

Правопорушенням, яке мало місце бути 27.07.2022 року є поява військовослужбовця на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, що узгоджується зі складом правопорушення, вказаним у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії А7363 № 39, який складений заступником командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 , згідно якого ОСОБА_1 притягається до відповідальності за перебування у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, що призвело до порушення обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду, що визначений у ст. 1 Закону України «Про оборону України».

Під час розгляду справи, ані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ані його захисником суду не надано достовірних доказів та не вказано про існування таких доказів, які б спростовували обставини перебування 27.07.2022 року солдата ОСОБА_1 на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, та підтвердили його невинуватість у скоєнні правопорушення.

При цьому, у клопотанні захисника Патяк А.С. відсутні будь-які заперечення щодо факту перебування ОСОБА_1 27.07.2022 року в стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що військовослужбовця солдата ОСОБА_1 було виявлено в стані алкогольного сп`яніння безпосередньо на території військової частини під час виконання обов`язків військової служби, проведено медичний огляд у лікувальному закладі, у кваліфікації якої суд не мав підстав сумніватися та зроблено висновок за його результатами.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, немає.

Матеріали справи також не містять відомостей щодо неправомірних дій заступника командира під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Отже, на переконання суду, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.07.2022 року, є належним та допустимим доказом у справі, у зв`язку з чим, у сукупності з іншими дослідженими по справі доказами підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини.

При цьому твердження сторони захисту, що наявний в матеріалах справи висновок медичного закладу, є мало інформативним, оскільки в ньому не зазначено, кількість проміле алкоголю, виявленого у ОСОБА_1 , не спростовує факту перебування солдата у стані алкогольного сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи захисника адвоката Патяк А.С. про неконкретність протоколу про адміністративне правопорушення через наявність у ньому двох самостійних кваліфікуючих ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд відхиляє з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 був складений протокол про військове адміністративне правопорушення серії А7363 № 43, з якого вбачається, що 27.07.2022 року, був складений за те, що 25.07.2022 року під час перебування на території військової частини НОМЕР_1 розташованої у АДРЕСА_3 солдат ОСОБА_1 , сапер інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , був виявлений у стані алкогольного сп`яніння. Після чого останній був доставлений до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. За результатами медичного огляду ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння останнього, що підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 27.07.2022 року, поясненнями військовослужбовця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Отже фактично ОСОБА_1 розпивав алкогольні напої та перебував у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, що призвело до порушення обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду, що визначений у ст. 1 Закону України «Про оборону України».

Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, що підвищує його суспільну небезпеку.

Незважаючи на те, що заступником командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 28.07.2022 року при складанні протоколу було вказано також про розпивання алкогольних напоїв, однак викладені у даній постанові фактичні обставини повністю узгоджуються з даними протоколу та матеріалами справи, оскільки протокол відносно ОСОБА_1 був складений через перебуванні на території військової частини НОМЕР_1 розташованої АДРЕСА_6 останнього у стані алкогольного сп`яніння, з посилання на порушення обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду, що визначений у ст. 1 Закону України «Про оборону України», що фактично утворює об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Суд зазначає, що поява та виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, що вчинено в умовах особливого періоду, є адміністративним правопорушенням, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України К548-ХІУ від 24.03.1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.

Відповідно до вимог ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно вимог ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Слід зауважити, що в ході запровадження справи ОСОБА_1 не заперечував факт перебування ним 27.07.2022 року на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, тобто фактично він визнав порушення обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду.

Враховуючи викладене, інші обставини, про які зазначає адвокат, як на підстави для закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не приймаються судом до уваги, оскільки не спростовують факту появи ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_1 розташованої АДРЕСА_6 в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 має бути притягнутий до адміністративної відповідальності за діяння, яке ставиться йому за провину, відповідно до якого і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Приписами ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги особу правопорушника, ступінь його умисних дій та майновий стан.

При цьому, обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено. Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом також не встановлено.

Відповідно до п. 6 ст. 35 КУпАП перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не визнається обтяжуючою обставиною, адже саме наявність складової у вигляді алкоголю зумовила кваліфікацію його дій та становить диспозицію ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання скоєння нових правопорушень ним та іншими військовослужбовцями.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, вчинення правопорушення в умовах особливого періоду, а також з урахуванням інших обставин справи, вважаю за потрібне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3 655,00 грн.

Дане стягнення, на думку суду, забезпечить виховання порушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суддя не вбачає.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника на користь держави, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Враховуючи, що положеннями п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах: пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за перебування на території військової частини НОМЕР_1 розташованої у АДРЕСА_2 в стані алкогольного спяніння, а не за виконання ним обов`язків військової служби у стані сп`яніння, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року).

Керуючись ст.ст. 1, 9, 10, ч. 3 ст. 172-20, ст.ст. 245, 251, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 215 (двісті п`ятнадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя В.О. Макаров