Справа № 161/9286/22 Провадження №33/802/542/22 Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 11.07.2022 о 09 год. 00 хв. у с. Липини по вул. Окружній керував транспортним засобом марки Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою спеціального технічного приладу у присутності двох свідків, результат позитивний 0,73‰), чим порушив вимоги, передбачені п.2.9А ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що суд безпідставно розглянув справу за його відсутності, оскільки він не був повідомлений про час та місце розгляду справи. Посилається на те, що працівники поліції безпідставно зупинили його автомобіль, оскільки він не порушував правила дорожнього руху. Вказує, що при оформленні адміністративних матеріалів йому не було роз`яснено пава реалізації його прав щодо надання правової допомоги. Просить постанову судді скасувати.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою від 17.10.2022, яка міститься в матеріалах справи (а.с.27). Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

Також на адресу апеляційного суду захисник Восковський Ю.О. подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, оскільки судом не надсилалось на його адресу будь-яких повідомлень.

Крім того, безпідставним є посилання суду на ту обставину, що ОСОБА_1 був належним чином про час та місце розгляду справи, оскільки жодні дані на підтвердження вказаної обставини в матеріалах справи відсутні.

При цьому суддя розглянув справу без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, а справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП та права ОСОБА_1 , приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, та відновлення порушеного права ОСОБА_1 .

Згідно положень статей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 11.07.2022 о 09 год. 00 хв. у с. Липини по вул. Окружній керував транспортним засобом марки Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою спеціального технічного приладу у присутності двох свідків, результат позитивний 0,73‰), чим порушив вимоги, передбачені п.2.9А ПДР.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073120 від 11 липня 2022 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.9 (а) ПДР в присутності двох свідків (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), роздруківкою аналізу на стан сп`яніння ОСОБА_1 приладу Drager (а.с.7), згідно якого у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння (0,73‰), відеозаписами з бодікамер працівника поліції (а.с.9), а також іншими матеріалами справи.

Що стосується доводів апелянта про відсутність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Так, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 фактично не оспорює факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при цьому посилається на безпідставність зупинки працівниками поліції його автомобіля, оскільки правил дорожнього руху він не порушував.

Разом з тим такі доводи є безпідставними, оскільки ніяким чином не впливають на висновок про керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог п. 2.9 (А) ПДР.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, п.2.9 «А» ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені апеляційним судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073120 від 11 липня 2022 року, який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за порушення вимог п.2.9 (а) ПДР за ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано стан сп`яніння ОСОБА_1 , також в цьому протоколі і графі пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності останній власноручно написав «з порушенням згідний» (а.с.1).

Отже, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 визнав протиправність своїх дій, так як власноручно зазначив, що з порушенням згідний та скрипів пояснення своїм підписом.

Крім того і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був згідний з результатами такого огляду (а.с.3).

Також вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписами з бодікамер працівників поліції, на яких зафіксовано факт керування ним транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (а.с.9).

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Сукупність вищенаведених доказів, в тому числі визнання вини самим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставить йому у провину, повністю спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та накладає на ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок, сплата якого передбачена п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За ч.1 ст.130 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов