Справа № 627/676/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2022 рокусмт. Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слобідка Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.126 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 035037 від 14.10.2022 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, а саме , що 14.10.2022, о 10 год. 15 хв., він керував автомобілем FORD Escort, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в с.Мурафа Богодухівського району Харківської області, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами , згідно постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Іваницької А.О. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.04.2020, ВП № 51502107.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч.3 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами він не отримував та не знав про її існування.

Заслухавши пояснення правопорушника, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.10 та ст.11 КУпАП адміністративні правопорушення можуть бути вчинені умисно або з необережності, проте для обох форм вини згідно з диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП притаманна обізнаність особи у тому, що вона, будучи обмеженою у праві керування транспортним засобом, порушила вказане обмеження та керувала транспортним засобом.

Дійсно, відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 126 КУпАП, вказаною нормою закону встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Однак, незважаючи на наявність постанови державного виконавця від 09.04.2020 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами, для доведення в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, необхідні докази не тільки факту керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено таке обмеження, а й того факту, що особа, в даному випадку ОСОБА_1 , робив це умисно, тобто усвідомлював протиправний характер своєї дії, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків, оскільки суб`єктивна сторона вказаного вище правопорушення характеризується виключно умисною формою вини.

Між тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять достатніх доказів на підтвердження того, що останній, керуючи транспортним засобом, усвідомлював протиправний характер своєї дії, зокрема знав про встановлене стосовно нього тимчасове обмеження та ігноруючи його, передбачав її шкідливі наслідки та бажав або свідомо допускав їх настання.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме про те, що він знав про накладене на нього обмеження у праві керування транспортними засобами. Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази того, що останній ознайомлений із постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Іваницької А.О. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.04.2020, ВП № 51502107, та отримував копію цієї постанови після її винесення.

Згідно відповіді Салтівського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м Харків) від 08.11.2022 , за даними АСВП встановлено , що дійсно на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 51502107 з виконання виконавчого листа № 643/14424/14-ц виданого 12.03.2015 Московським районним судом м Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј частити з усіх видів заробітку ( доходу ) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 26.09.2014 і до досягнення дитиною повноліття . 23.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження . Згідно розрахунку від 01.03.2019 р, у ОСОБА_1 за період з 26.09.2014 ро 01.03.2019 року утворилася заборгованість у сумі 57 887,26 грн. 09.04.2020 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Однак, надати державним виконавцем підтвердження щодо отримання ОСОБА_1 копії постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.04.2020 , не виявляється можливим.

Долучена до справи копія постанови державного виконавця від 09.04.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, не містить будь-яких відміток про те, що ОСОБА_1 отримував копію цієї постанови або був ознайомлений з її змістом.

Розписка про отримання ОСОБА_1 вище вказаної постановипро встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.04.2020 в матеріалах справи відсутня.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 14.10.2022, який було складено щодо ОСОБА_1 , останній у своїх поясненнях по суті правопорушення прямо зазначив у протоколі про те, що не був повідомлений про обмеження у праві керування транспортними засобами.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав і під час судового розгляду справи.

За таких обставин, суд позбавлений можливості спростувати доводи ОСОБА_1 про те, що він не отримував винесеної щодо нього постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та не знав про її існування, на момент зупинки транспортного засобу, яким він керував 14.10.2022 у с.Мурафа Богодухівського району Харківської області , а тому вважає недоведеним умисел ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Недоведеність належними та допустимими доказами суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, з урахуванням положень, передбачених ст. 62 Конституції України , дозволяє суду зробити висновок про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу зазначеного вище правопорушення .

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.)

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дає суду підстави вважати, що докази, долучені до протоколу, не містять фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ст.247 цього кодексу, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 10, 11, 247, 251, 256, 266, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської областішляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Л. В. Вовк