Справа № 943/920/22 Головуючий у 1 інстанції: Шендрікова Г.О.
Провадження № 33/811/1155/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Буського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 136 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 496,2 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 23 липня 2022 року близько 23 год. 28 хв. в м. Буськ по вул. Львівській, 13 А перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме не залишив визначене місце, а також не пред`явив документів, що засвідчують його особу.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в доводах своєї апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції.

Наголошує, що судом не було з`ясовано, яким законним вимогам чи розпорядженням була вчинена злісна непокора.

Повідомляє, що в рапорті та протоколі про адміністративне правопорушення поліцейські зазначали, що додають відеоматеріал, проте до суду таки не направили. Окрім того, судом не задоволено його усного клопотання про витребування відеоматеріалів з поліції.

Працівник поліції будь яких законних вимог йому не пред`являв, не просив надати документи, які засвідчують особу, та не просив не залишати місце, у зв`язку із чим злісної непокори він не вчиняв.

Окрім того, повідомляє, що працівник поліції ОСОБА_2 знає його особисто, ніяких документів в нього не просив, а лише хотів принизити його перед дружиною.

Повідомляє, що судом першої інстанції, в рішенні, неправильно трактовано його клопотання.

Наголошує, що звертався на телефон гарячої лінії поліції, 23 липня 2022 року о 23 год. 28 хв., щодо неправомірних дій поліцейського ОСОБА_2 . Окрім того, зазначає, що за умисне заподіяння 23 липня 2022 року працівнику поліції ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень він уже притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345 КК України, також за перебування в громадському місці 23 липня 2022 року в стані алкогольного сп`яніння, під час якого він висловився в сторону працівника поліції нецензурною лайкою його також притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначені основні повноваження поліції.

Частинами 2,4,6 статті 62 «Про Національну поліцію», передбачено що, законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за статтею 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків.

Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок та діють від імені держави.

Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, невиконанням вимог, намаганням до втечі та іншими діями чи бездіяльністю.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №110544 від 24 липня 2022 року (а.с. 3), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 23 липня 2022 року, о 23 год. 28 хв., перебуваючи в м. Буськ, вул. Львівська, 13А, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме не залишати визначене місце, а також не надав документів, що засвідчують особу, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

-інформацією з висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 липня 2022 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

-рапортом старшого лейтенанта поліції Качмара І.Г. (а.с. 1), згідно із яким працівниками поліції, о 23 год. 23 хв. 23 липня 2022 року, було виявлено чоловіка та жінку, які перебували на вулиці в період комендантської години. В ході профілактичної бесіди чоловік поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, перебував у нетверезому стані, на зауваження не реагував та не хотів припиняти протиправні дії. Для встановлення особи, чоловіка було доставлено в ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, під час перебування в службовому автомобілі працівників поліції, ОСОБА_1 розмахував руками та ногами наніс декілька ударів працівнику поліції, на зауваження не реагував;

-протоколом про адміністративне затримання серії АА № 001310 від 23 липня 2022 року (а.с. 4), згідно із яким ОСОБА_1 було доставлено до ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області.

Доводи апелянта, що працівник поліції будь яких законних вимог йому не пред`являв, не просив надати документи, не залишати місце, у зв`язку із чим злісної непокори він не вчиняв, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до розділу VI Положення про патрульну службу МВС, працівники патрульної служби МВС України мають права вимагати від осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень.

Як встановлено з рапорту старшого лейтенанта поліції Качмара І.Г. (а.с. 1), ОСОБА_1 о 23 год. 23 хв., 24 липня 2022 року, перебував на вулиці в період комендантської години, поводив себе агресивно, на зауваження працівників поліції не реагував, не виконував вимоги працівників поліції, перебував у нетверезому стані, окрім того під час доставки його до ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, наніс декілька ударів працівнику поліції.

Аргументи ОСОБА_1 , що судом невірно трактовано його письмове клопотання та не задоволено усного клопотання про витребування відеоматеріалів, не беруться до уваги апеляційним судом.

Як встановлено з матеріалів судової справи, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП ( а.с. 12-13), з постанови місцевого суду (а.с. 14-17) не вбачається, що клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності невірно трактовано, окрім того не вбачається, що апелянт звертався до суду з усним клопотанням про витребування відеоматеріалів.

Покликання апелянта, що до матеріалів судової справи не долучено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, не береться до уваги апеляційного суду, оскільки докази долучені до матеріалів справи ставити під сумнів у суду апеляційної інстанції немає підстав, вони отримані у відповідності до вимог закону, узгоджуються між собою.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП є вірною, оскільки він вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків.

Окрім того апеляційним судом враховано, що за умисне заподіяння 23 липня 2022 року працівнику поліції ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 уже притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345 КК України Буського районного суду львівської області, також за перебування в громадському місці 23 липня 2022 року в стані алкогольного сп`яніння, під час якого ОСОБА_1 висловився в сторону працівника поліції нецензурною лайкою його також притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, що додатково підтверджує його вину.

Аргументи апелянта, що працівник поліції ОСОБА_2 знає його особисто, та хотів принизити його перед дружиною, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та апелянтом не надано доказів на підтвердження даного факту та розцінюються апеляційним судом як такі, що спрямовані на ухиленні від відповідальності.

Твердження апелянта, що він звертався на телефон гарячої лінії поліції, 23 липня 2022 року о 23 год. 28 хв., щодо неправомірних дій поліцейського Качмара І.Г., не беруться до уваги апеляційним судом.

ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі та додатках до нього, апеляційному суду не представив.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції положень ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ст. 185 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Буського районного суду Львівської області 20 вересня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.