П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його представника, розглянувши матеріали справи, що надійшли від 94 прикордонного загону відділу прикордонної служби «Ужгород» Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, тимчасово непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт громадянина Угорщини № НОМЕР_1 , виданий 25.08.2021, дійсний до 24.08.2031; паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012077 від 07.04.2022, згідно з яким о 02 год. 30 хвилин 07 квітня 2022 року в пункті пропуску «Ужгород» був виявлений гр. Угорщини, який на паспортний контроль надав паспортний документ громадянина Угорщини номер № НОМЕР_3 , виданий 25.08.2021 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки у п/н «Перевірка документів» виникли сумніви щодо дійсності даного документу. Під час проведення процедури контролю 2 лінії спільно з офіцерами ПОРВ та ВВБ виявлено, що вказаний громадянин має паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий на ім я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи вищевикладене, громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видаючи себе за іноземного громадянина, намагався незаконно покинути територію України. У ході проведення фільтраційних заходів офіцерами ПОРВ та ВВБ було встановлено, що вказаний громадянин намагався виїхати з України по вищевказаному документу з метою ухилення від мобілізації, тобто вищезазначений громадянин вчинив спробу незаконного перетину ДКУ. Таким чином, своїми діями порушив вимоги cт.2 та ст.4 Конституції України, cт. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року, ст. 2 Закону України «Про громадянство».

На доведення вини ОСОБА_1 подано протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012077 від 07.04.2022, протокол про адміністративне затримання від 07.04.2022, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 07.04.2022 (зокрема, вилучено паспорт громадянина Угорщини № НОМЕР_3 ), копію паспорта громадянина Угорщини № НОМЕР_3 (першої сторінки), копію паспорта громадянина України НОМЕР_2 (першої сторінки, серед переліку вилучених речей такий відсутній), пояснювальну записку ОСОБА_1 , рапорт ст.. сержанта Я.Лангазов від 08.04.2022, акт опитування затриманої особи від 07.04.2022 (згідно з яким особою зазначено, що не мав наміру уникати мобілізацію), заяву ОСОБА_1 від 07.04.2022, від якої у судовому засіданні особа відмовилась.

Особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні заперечили наявність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, просили закрити провадження у справі. Подав суду судові повістки про виклик до суду як потерпілого у справі №308/8173/20, історію хвороби, копію тимчасового посвідчення № НОМЕР_4 , копію сторінки паспорта громадянина України з відмітками про перетин державного кордону, зокрема, 25.03.2022, документи на підтвердження місця проживання за межами України. У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що прибув на територію України 25.03.2022 для участі у розгляді кримінальної справи в якості потерпілого стосовно власного сина, повістку до воєнкомату не отримував, в армії не служив, повідомив про вжиття заходів із добровільної допомоги Збройним Силам України, умислу не мав.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, заслухавши учасників розгляду даної справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано як спроба незаконного перетинання державного кордону України. Наведено мету ухилення від мобілізації. У протоколі вказано про порушення ст.ст. 2, 4 Конституції України, cт.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року, ст. 2 Закону України «Про громадянство».

Так, ст. 2 Конституції України визначено, що суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Статтею 4 Конституції України передбачено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Статтею 9 Закону України «Про державний кордон» передбачено порядок перетинання державного кордону, зокрема, визначено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Статтею 12 Закону України «Про державний кордон» визначено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Статтею 2 Закону України «Про громадянство» передбачено принципи законодавства України про громадянство, зокрема, єдиного громадянства, згідно з яким принцип єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Сукупність зібраних у справі доказів не дозволяє з`ясувати об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення у чому полягає спроба незаконного перетину державного кордону, суб`єктивну сторону правопорушення, у справі не доведено ні події, а ні складу правопорушення про вчинення якого складено протокол та у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_1 .

Як повідомив у судовому засіданні ОСОБА_1 та стверджується матеріалами справи, такий не пред`являв паспорт громадянина України, а пред`явив чинний паспорт громадянина Угорщини, який не є підробленим чи таким, що містить недостовірні відомості про особу.

Відповідно до Європейської Конвенції "Про громадянство" від 06.11.1997 (ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006) Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст. 17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави-учаcниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Поняття «якість закону» є складовою принципу верховенства права та гарантією застосування судом найбільш сприятливого для особи тлумачення закону. Принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права, а також і для плідності бізнесової діяльності, із тим, щоб генерувати розвиток та економічний поступ; аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону легко доступним; вона також зобов`язана дотримуватись законів, які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед (до його застосування) та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУПАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 204-1, 247, 283, 284, 287- 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області І.В. Логойда