справа № 361/1725/22 головуючий у суді І інстанції Сердинський В.С.
провадження № 33/824/2605/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сімутіна Романа Вікторовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Сімутіним Романом Вікторовичем, на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Сімутіна Романа Вікторовича, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, оскільки походження цього відеозапису невідомо, також даний відеозапис є не повним та не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. При цьому наголошує, що зі змісту складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №039805 від 28 квітня 2022 року вбачається, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського до протоколу про адміністративне правопорушення не додавався. Також наголошує, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про модель та назву технічного запису, за допомогою якого здійснювався відеозапис. Відсутні відомості щодо приналежності цього відео реєстратора. Зокрема, невідомо, чи значиться цей прилад за Броварським управлінням поліції.

При цьому апелянт наголошує на тому, що він 28 квітня 2022 року приблизно 19 години 15 хвилин вийшов з подвір`я на вулицю, де стояв його автомобіль, щоб покласти в багажник сумку. Зазначає, що всередину автомобіля він не сідав, двигун автомобіля не заводив. Алкогольні напої у цей день він не вживав та у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що автомобіль поліції під`їхав, коли він клав сумку в багажник. Поліцейські запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння, утім наголошує, що насадку для тесту поліцейський дав йому вже у розпакованому вигляді. Показник алкотестера з результатами ОСОБА_1 не показали. Апелянт зазначає, що огляд на стан сп`яніння він проходив без свідків. Натомість, звертає увагу, що сусіди були залучені в якості свідків приблизно через 5 хвилин після проходження тесту. Вважає, що з цих підстав пояснення свідків не можуть бути визнані достовірними, належними та допустимими доказами у справі та не можуть братися судом до уваги.

Окрім того, апелянт вважає, що приєднаний до матеріалів справи відеозапис не містить доказів того, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими саме під час керування автомобілем о 19 годині 15 хвилин на вулиці Ремонтників, 6 в м. Бровари. Також зазначає, що відеозапис не є безперервним або ж з нього самовільно були видалені значні частини відео. Враховуючи вищевикладене та наголошуючи на тому, що керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окремо зазначає про порушення поліцейським встановленого законом порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу ALCOTEST 6820 Drager № ARLJ-0175 та сумнівів у достовірності результату цього огляду. При цьому вказує на те, що розбіжність між часом проведення тесту та роздруківкою його результатів, зафіксованими на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського та часом, який вказаний на чеку до газоаналізатора ALCOTEST 6820 Drager № ARLJ-0175 складає близько 15 хвилин.

15 вересня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання апелянта, подане представником - адвокатом Сімутіним Романом Вікторовичем, про приєднання до матеріалів справи, як доказу, надану Броварським управлінням поліції копію настанови з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6820 №ARLJ-0175, яким визначався стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Необхідність приєднання вказаного документа та врахування його як доказу під час розгляду апеляційної скарги представник апелянта обґрунтовує тим, що враховуючи результат тесту, зроблений ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 №ARLJ-0175, який становить 0,22 % та враховуючи, що даний прилад має похибку 0,04 проміле, матеріали справи не містять беззаперечних доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та порушення ним вимог п. 2.9.а ПДР України.

24 жовтня 2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання, направлене захисником ОСОБА_1, у якому захисник просив приєднати до матеріалів справи копію постанови Київського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року в справі № 754/13995/21 та копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 20220 року в справі № 357/156/20.

У судовому засіданні апелянт та його захисник, посилаючись на доводи апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 28 квітня 2022 року, близько 19 год. 15 хв., за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Ремонтників, 6, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF» н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора «DRAGER №0175» в присутності двох свідків, результат якого склав 0,22% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно п. 6 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі - Інструкції) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Пунктом 7 Розділу І вказаної Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 039805 зазначено свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т.1, а.с.3). Окрім того, до протоколу додано пояснення свідків. Із наданих пояснень вбачається, що свідки 28 квітня 2022 року близько 19 години 40 хвилин, перебуваючи за адресою м. Бровари, вул. Ремонтників стали свідками, як водій транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF CA2269BK, який представився ОСОБА_1 , погодився пройти освідування на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «DRAGER», проба позитивна 0,22 %. Даний огляд, з пояснень свідків, проводився в їх присутності.

Натомість, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 039805, свідки були залучені поліцейським вже після проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «DRAGER». Тобто, залучені свідки не можуть підтвердити ні факт зупинки поліцейським транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , ні подальші дії працівників поліції при проведенні огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, ні результат газоаналізатора «DRAGER». А відтак, пояснення свідків апеляційний суд оцінює критично та вважає такими, що не можуть бути належними та допустимими доказами в даній справі.

Окрім того, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 039805, спростовується факт керування особи транспортним засобом. По-перше, вказаний відеозапис розпочинається із проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. При цьому з відео не вбачається, що апелянт керував будь-яким транспортним засобом, натомість, поліцейський на відео (0:02:25) зазначав, що підійшов до ОСОБА_1 , коли той відкривав багажне відділення транспортного засобу, оскільки в нього виникли певні сумніви. Вказані обставини свідчать про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому апеляційний суд критично оцінює висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 фактично визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, написавши в рядку для надання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що 27 квітня 2022 року пив пиво, вино. Такий висновок суду є припущенням та не свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП. Визнання особою вживання спиртних напоїв за день до складення протоколу про адміністративне правопорушення не може бути самостійною підставою для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки за даних обставин жодним чином не підтверджується факт керування особи транспортним засобом 28 квітня 2022 року в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, погоджується з доводами апелянта, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського, наданий до матеріалів справи, здійснено з порушенням «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису», а саме: відеозапис не є повним, що свідчить про самовільне видалення частини відеоматеріалу або примусове відключення. Відеозапис не може бути беззаперечним самостійним доказам вчинення або невчинення адміністративного правопорушення.

А відтак, наявні підстави вважати, що під час складання протоколу було порушено вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(AlimentariaSanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Так, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість на реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

А відтак, керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були свідками того, як поліцейські зупинили автомобіль під час руху.

Таким чином, матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 28 квітня 2022 року близько 19 години 15 хвилини керував автомобілем та був зупинений поліцейськими саме під час руху автомобіля.

Також, суд апеляційної інстанції враховує позицію Верховного Суду від 15.05.2019 року по справі № 537/2088/17, згідно якої сам факт визнання особою вини у вчиненні порушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Разом з тим, апеляційний суд не бере до уваги поданий представником апелянта лист-відповідь Броварського управління поліції ГУНП в Київській області від 06 вересня 2022 року № 9636/109/1300/04-2, зважаючи на таке.

Як вбачається зі змісту вказаного листа, до нього надано належним чином посвідчені документи щодо засобів вимірювальної техніки приладу ALCOTEST 6820 прилад № ARLJ - 0175, за допомогою якого 27 липня 2022 року був проведений огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 .

Однак, у даній справі огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився 28 квітня 2022 року. Окрім того, до поданого представником апелянта клопотання не долучено адвокатський запит від 31 серпня 2022 року за вих. № 1164аз відносно матеріалів адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 . А відтак суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити, щодо якої саме справи було здійснено запит. При цьому, в наданій відповіді не зазначено серію та номер протоколу, який містить відомості щодо проведення огляду за допомогою засобу вимірювальної техніки приладу ALCOTEST 6820 прилад № ARLJ - 0175.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає подані представником апелянта до клопотання документи неналежними доказами в даній справі.

Щодо клопотання захисника апелянта про долучення копій постанов, апеляційний суд зазначає, що в даному клопотанні стороною апелянта не зазначено поважних причин недолучення вказаних постанов під час розгляду справи судом першої інстанції. А відтак, апеляційний суд не бере їх до уваги.

Отже, враховуючи вказані факти в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а відтак підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Сімутіним Романом Вікторовичем, - задовольнити.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження в справі - закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.В. Березовенко