Справа № 517/158/22
Провадження № 3/517/122/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 рокусмт. Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Гончар І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд -

В С Т А Н О В И В:

До Фрунзівського районного суду Одеської області від відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшов протокол серії ДПР18 № 171748 від 28.03.2022 року та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , відповідно до яких останній вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до протоколу серії ДПР18 № 171748 від 28.03.2022 року, 28.03.2022 року, біля 13.20 години, по вул. Заводській в смт. Захарівка Роздільнянського району гр. ОСОБА_1 керував ТЗ Опель д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 зі згоди водія у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт правопорушення не визнав. Пояснив, що вони із зятем приїхали на кладовище. Він залишився біля машини, так як був у стані алкогольного сп`яніння, а зять пішов. Потім до нього під`їхали працівники поліції та територіальної оборони і сказали, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, але він не керував, а за кермом коли вони їхали на кладовище був його зять. Під час спілкування інспектор поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу ДРАГЕР. Він надав згоду, так як був в такому стані, що нічого не розумів. Після проходження огляду, який показав результат 3,50 %о працівники поліції та територіальної оборони забрали його до відділення поліції, де відносно нього був складений протокол. Потім працівники поліції відвезли його додому. Ніяких пояснень він не надавав та нічого не підписував.

Вислухавши пояснення, дослідивши протокол та матеріали адміністративної справи, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При складанні протоколів про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні керуватися Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до розділу 1 п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. лише за наявності ознак поліцейським уповноваженого підрозділу є підстави провести огляд на стан сп`яніння. Відсутність ознак алкогольного сп`яніння є наслідком без підставного проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Ознаками алкогольного сп`яніння є зокрема: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка що не відповідає обстановці.

Вказані ознаки є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння та мають бути відображенні у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №171748 від 28.03.2022 року ніяких ознак алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 не вказано.

Також в протоколі вказано, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у присутності двох свідків, але в самому протоколі та в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказаний лише один свідок, що суперечить вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Також в протоколі та в матеріалах адміністративної справи не зазначені пояснення порушника чи відмова від них, відсутні дані про вилучені документи, що суперечить Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

До матеріалів адміністративної справи долучений відеодиск на якому повинен був знаходитись запис відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак на доданому відеодиску відсутні будь-які відеоматеріали.

З пояснень ОСОБА_1 випливає, що він не був за кермом транспортного засобу.

Суду не надано ніяких доказів, що дійсно гр. ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до ст. 6 Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частина друга ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності та вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. У зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення - судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 256, 276, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: І.В. Гончар