Номер провадження: 33/813/1143/22
Номер справи місцевого суду: 496/4688/17
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання - Дерезюк В.В.,

адвоката Паука Андрія Івановича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Стасевича Володимира Валерійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу адвоката Паука Андрія Івановича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Стасевич Володимира Валерійовича на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження

На вищевказану постанову суду адвокат Паук А.І. захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 19 вересня 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду змінити та виключити з першого абзацу резолютивної частини постанови слова «з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років». В решті постанову залишити без змін.

Також, апелянт надав суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні належні підтвердження сповіщення ОСОБА_1 про дату та час судового засідання та подальшого відправлення оскаржуваної постанови на його адресу. Фактично постанова була отримана 06 вересня 2022 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Паук А.І. зазначив таке.

Під час формування матеріалів до протоколу БР №039967, складеного 20 грудня 2017 року відносно ОСОБА_1 було проведено перевірку і встановлено що ОСОБА_1 посвідчення водія ніколи не отримував, що підтверджується довідкою в.о. інспектора ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Кліменко Н.В., згідно бази НАІС МВС України в Одеській області про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не видавалося. Однак судом під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП належної оцінки цій обставині не надано.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Паука А.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Стасевича В.В., дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи, апеляційний суд, дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 22 січня 2018 року, без участі ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів отримання апелянтом копії постанови суду.

30 серпня 2022 року адвокат Паук А.І., захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Стасевича В.В. звернувся до суду із заявою про видачу постанови Біляївського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року.

Апеляційна скарга подана до суду 19 вересня 2022 року разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке апелянт обґрунтував тим, що суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи та подальшого відправлення оскаржуваної постанови на його адресу.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Паука А.І.,дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 039967 від 20 грудня 2017 року, водій ОСОБА_1 приблизно о 02 год. 00 хв. в с. Котовка, Біляївського району, Одеської області по вул. Шевченка, 6, керував автомобілем «TOYOTA» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох понятих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер».

Диспозиція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 протягом року двічі притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбаченого ст. 130 КУПаП, дії кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Однак, дослідивши матеріали справи, вважаю, що висновок районного суду про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є передчасним та таким, що не відповідає вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення, за таких підстав.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Крім того, відповідно до чинного законодавства України про адміністративні правопорушення, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями КУпАП. Суди не вправі застосовувати такий вид стягнення й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до довідки в.о. інспектора ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Кліменко Н.В. від 20 грудня 2017 року, на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія не видавалось (а.с. 3).

З вищевикладеного вбачається, що на час розгляду районним судом справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, він не мав водійського посвідчення, тому позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами неможливо застосувати до нього, так як ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що такий захід адміністративного стягнення не відповідає загальним правилам накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачені чинним законодавством про адміністративні правопорушення та ст. 33 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану постанову змінити в частині призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на десять років.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Паука Андрія Івановича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Стасевич Володимира Валерійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Пауку Андрію Івановичу, захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Стасевич Володимира Валерійовича строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката Паука Андрія Івановича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Стасевич Володимира Валерійовича - задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року- змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини постанови Біляївського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року висновок суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева