Справа № 132/3080/21
Провадження № 33/801/250/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ставнійчук С. В.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2021 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого водієм рейсового автобуса, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 17 вересня 2021 року о 07 год 45 хв в м. Вінниці по вул. Київській, 180, водій рейсового автобуса ПАЗ 32054 СПГ, д.н.з. НОМЕР_2 , належного ПрАТ «Калинівське АТП 10509», ОСОБА_1 керував автобусом в режимі рейсового автобуса «Калинівка - Вінниця» в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився на місці зупинки в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер №0449», результат огляду позитивний - 0,33‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №521515 від 17 вересня 2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись з постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також через порушення судом норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з цим вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 керував рейсовим автобусом «ПАЗ» державний номер НОМЕР_2 по маршруту «Калинівка-Вінниця» та був зупинений приблизно о 07 год. 40 хв. працівниками поліції в м. Вінниця по вул. Київській, 180. Після перевірки документів вони виказали про підозру, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти тестування на приладі «Драгер». Від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, так як не вживав алкоголь. У протоколі висловив пояснення, яке мав надати в суді. А саме те, що перед складанням протоколу прилад «Драгер № 0449» був відсутній в поліцейських, їм його привіз другий екіпаж. Йому неодноразово визначали стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер № 0449», але при інших свідках, а саме двох велосипедистів, які були зупинені поліцейськими. Оскільки два рази прилад «Драгер» не показував перевищення показників на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції були змушені відпустити свідків, але його не відпускали, хоча він не відмовлявся пройти освідування. Згодом були залучені інші свідки і тоді прилад вже показав 0,33 проміле, що здивувало апелянта, адже попередні заміри не показували перевищення дозволеної норми в 0,20 проміле. Це все тривало майже годину і коли поліцейські отримали перевищення норми, тоді о 08 год. 25 хв. склали протокол про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що працівниками поліції не було представлено сертифікат відповідності на прилад «Драгер», сертифікат та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, строку калібрування (повірки) зазначеного приладу. Він навіть не може сказати чи був це той самий прилад «Драгер», який він проходив всі три рази, чи вони були різні, адже прилад привозив ще один екіпаж поліцейських, та чи не було в першого екіпажу відповідного приладу. Тому вважає, що поліцейськими було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Таким чином, водій був позбавлений можливості у встановленому порядку пройти відповідний огляд. Однак суд не звернув увагу на зазначені обставини і не врахував їх при винесенні оскаржуваної постанови, розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні.

Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану постанову він отримав 07.02.2022, про що свідчать додані до апеляційної скарги копії поштового реєстру та конверту, до її отримання він не знав про прийняття рішення, так як справу було розглянуто без його участі і він не зміг надати своїх пояснень в зв`язку з тим, що не отримував повістки про розгляд справи. Також зазначає, що при складанні протоколу серії ДПР18 № 521515, працівники поліції пояснили йому, що він буде викликаний до Вінницького міського суду, про що також вказано в зазначеному протоколі. Після звернення до міського суду, йому повідомили, що такої справи немає, тому просить врахувати вказані ним обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 суду пояснив, що автобус зупинили працівники поліції, оскільки він не був у масці, його попросили вийти з автобуса. При спілкуванні повідомили, що є підозра перебування його у стані алкогольного сп`яніння, запропонували подути в трубку, або їхати в лікарню. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці, оскільки був тверезий. Інший екіпаж привіз прибор. В його присутності працівники поліції витягнули трубку з упаковки і вставили в прибор. Він дув в трубку, однак прибор нічого не показував. Працівник поліції зауважив, щоб він правильно дув, а потім вставив якусь іншу трубку. Він, в присутності свідків, почав дути і прибор показав результат. Поліціанти склали протокол, а ОСОБА_1 викликав іншого водії, а сам з працівниками поліції поїхав в АТП.

Суду відповів, що в той день на автобусі працював інший водій, який проходив медичний огляд в АТП, а потім попросив його замінити. На АТП наклали штрафні санкції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже доводи наведені в клопотанні знайшли своє підтвердження, а вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №521515 від 17 вересня 2021 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер №0449» проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду 0,33‰, з результатами огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього в акті огляду; роздруківкою результату тесту приладу «Драгер Alkotest - № 0449» № 7510, показник 0,33 ‰, тобто перевищували дозволений рівень 0,2 проміле; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 згідно з якими в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат тесту 0,33 ‰.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93 N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко