ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1123/22 Справа № 415/105/21 Суддя у 1-й інстанції - Грибанова Л.О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з винесеною постановою ОСОБА_1 15.02.2022, тобто з порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови, постанову скасувати і закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи поважність причин пропущення строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що повідомлень про день, час та місце слухання справи щодо нього та копію постанови, ухваленої за результатами розгляду ні за місцем реєстрації, ні за місцем фактичного проживання, він не отримував та такі йому не направлялися, а про копію оскаржуваної постанови йому стало відомо від державного виконавця, яким було відкрито виконавче провадження про стягнення з його заробітної плати штрафу, згідно з накладеним на нього адміністративним стягненням, тому просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити його.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги клопотання, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, дійшов такого висновку.

В силу вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Наявними матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, був присутній та від підпису в ньому відмовився, надавши свої пояснення, в присутності свідків й був обізнаний про необхідність явки до Лисичанського міського суду Луганської області з метою розгляду справи щодо нього.

Разом з цим, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду 12.01.2021 й її було призначено до розгляду на 05.02.2021, про що ОСОБА_1 було направлено судове повідомлення за адресою, вказаною у протоколі, однак до суду він не з`явився, не повідомив про причини свого неприбуття, клопотання про відкладання розгляду справи не надходило, у звязку з чим справу було відкладено на 16.08.2021 та постановою суду ОСОБА_1 було піддано приводу, виконання якого працівниками поліції видалося неможливим, однак в ході чого була повідомлена матір останнього про дату, час та місце розгляду справи щодо ОСОБА_1 16.08.2021 справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та цього ж дня винесено постанову, яку йому було направлено за адресою мешкання, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, факт отримання якої підтверджується й повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31).

30.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду та повторно отримав копію оскаржувавної постанови, про що власноручно зазначив у своїй заяві, та 21.01.2022 ще раз звернувся до суду з метою отримання зазначеного рішення та був ознайомлений з його змістом. Між тим, з апеляційною скаргою апелянт звернувся до суду лише 15.02.2022, тобто поза межами 10-денного строку оскарження судового рішення, визначеного ст. 294 КУпАП.

Посилання сторони апелянта на поважність причин пропуску строку оскарження постанови, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки вищенаведені обставини свідчать про те, що він був обізнаний про знаходження справи в суді та повідомлений належним чином про час, дату і місце її розгляду, тобто мав можливість як прийняти участь в судовому засіданні, так і отримати копію постанови та оскаржити судове рішення у строки, визначені КУпАП. Доводи клопотання апелянта про те, що про копію постанови йому стало відомо від державного виконавця, яким було відкрито виконавче провадження щодо нього не можуть бути такими, що доводять поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, з огляду на вищенаведені обставини справи.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень на момент звернення до суду апеляційної інстанції функціонував офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-якою особою можливо отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п. 53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість для отримання інформації щодо стану розгляду справи щодо нього та прийнятого судового рішення й, у визначений ст. 294 КУпАП, строк подати апеляційну скаргу на постанову.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що в клопотанні не наведено об`єктивних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 реалізувати право на апеляційне оскарження постанови, а вказані в обґрунтування клопотання доводи не належать до поважних причин пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення, суд вважає, що підстав для його поновлення не має.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 16 лютого 2021 року повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Рябчун