ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3588/22Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 33/817/492/22 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Янчищина В.Й.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Янчишина В.Й. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 20 лютого 2022 року о 05 год.48 хв.в м. Тернополі по вулиці Чумацька, керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «DragerAlcotest 7510ARLM0278» (повіркадійсна до12.04.2022року)та огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Янчишин В.Й. вказує на незаконність постанови суду першої інстанції з мотивів недотримання норм матеріального та процесуального права при її ухваленні.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування ним автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , і стверджує, що він був лише пасажиром вказаного транспортного засобу.

Звертає увагу на показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили свідчення ОСОБА_1 стосовно того, що він не виконував функції водія транспортного засобу.

Зазначає, що постанова серії ЕАО №5336235 від 20.03.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП не підтверджує факту керування останнім транспортним засобом, та не відповідає відеозаписам з нагрудних камер поліцейського на яких вона ґрунтується.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини стверджує про порушення судом першої інстанції конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Янчишина В.Й., який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.09.2022 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п.6 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258797 від 20 лютого 2022 року, ОСОБА_1 20.02.2022 року о 06 год. 15 хв., в м. Тернопіль по вулиці Чумацькій, керував автомобілем «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудними камерами працівників патрульної поліції НК-474739 та 455110 встановлено, що за кремом автомобіля «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , на момент, коли до нього підійшли працівники поліції перебував саме ОСОБА_1 . При цьому, працівники поліції повідомили водія про причину зупинки та назвали йому наявні у нього ознаки сп`яніння, які давали підставу вимагати проведення огляду на стан сп`яніння і роз`яснили процедуру проходження такого огляду.

Також відеозаписом з місця події вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я відмовився у категоричній формі.

Що стосується показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5336235 від 20 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, на які звертає увагу апелянт, то суд першої інстанції, дослідивши вказані докази, дав дав їм належну правову оцінку на предмет доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Розбіжності в часі фіксації правопорушення, що відображено у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5336235 від 20.02.2022 року (05 год. 47 хв.) та відеозапису фіксації правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (05 год. 42 хв.), про що зазначає апелянт, на думку суду, не впливає на висновки суду першої інстанції, оскільки вищевказана постанова була винесена після встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується хронологією відеофіксації правопорушення з нагрудних камер поліцейських.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності прийнятого судом першої інстанції рішення на підставі вищевказаних матеріалів справи апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для закриття провадження у даній справі, що слідує з поданої апеляційної скарги, відсутні.

Узагальнюючи викладене, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Янчишина В.Й. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя