Номер провадження: 33/813/1082/22
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Пінькової К.Ю., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисниці Сокол Т.В., представника Одеської митниці Державної митної служби України Анточ Н.О., розглянувши апеляційну скаргу захисниці Сокол Тетяни Вячеславівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2022 року,

встановив:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, і накладено стягнення у виді конфіскації автомобіля «SAAB 9-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва.

В апеляційній скарзі захисниця Сокол Т.В. просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст. 481 МК України, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Скарга обґрунтована тим, що суддею першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 268,271 КУпАП справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , який про дату, час та місце розгляду справи не був повідомлений належним чином; судом не взяті до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , які передбачають форс мажорні обставини, при цьому апелянт посилається на встановлення з 12 березня 2020 року на усій території України карантину, запровадженого у зв`язку із гострою респіраторною хворобою COVID -19, а також введення Указом Президента України № 62/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану та вказує, що відповідно до листа Торгово промислової палати №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, форс мажорні обставини ( обставини непереборної сили) діють з 24.02.2022 року і тривають станом на даний час, у зв`язку із введенням воєнного стану, що виключає вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, тому є підстави для закриття провадження по справі відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП.

В ході апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 , і його захисниця Сокол Т.В. підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, при цьому додатково зазначили про те, що перевищення ОСОБА_1 строку тимчасового ввезення належного йому транспортного засобу особистого користування виникло саме внаслідок настання форс мажорних обставин, зокрема, у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану, ОСОБА_1 не мав можливості вивезти за межі митної території України належний йому транспортний засіб особистого керування у термін до 23.03.2022 р., оскільки він є військовозобов`язаним, а також погіршенням стану його здоров`я у зв`язку з отриманою побутовою травмою ноги, що ускладнило фізичне пересування ОСОБА_1 , і стало перешкодою для вивезення транспортного засобу за межі митної території України у визначений зобов`язанням термін, а також вчинення певних дій стосовно звернення до митного органу з метою продовження строку тимчасового ввезення належного йому автомобіля «SAAB 9-5».

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, з огляду на таке.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив із того, що наявними матеріалами встановлено перевищення особою строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більш ніж на 30 діб та враховуючи позицію Верховного Суду України від 11 квітня 2018 року по справі № 804/401/17, з метою попередження здійснення особою нових порушень митних правил, передбачених ст. 481 МК України, де предметом правопорушення може бути один й той самий транспортний засіб дійшов висновку про застосування в даному випадку санкції у вигляді конфіскації транспортного засобу.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 12.05.2022 року о 11 год. 22 хв. в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» митного поста «Старокозаче» Одеської митниці, в напрямку із України до Молдови, в`їхав транспортний засіб «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом НОМЕР_4 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , без вантажу. В якості другого водія слідував громадянин України ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_5 .

Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Журнал пункту пропуску», за даними громадянина України ОСОБА_1 встановлено, що у попередніх періодах даним громадянином ввезено на митну територію України транспортний засіб, по якому відсутні відомості, щодо подальшого вивезення, а саме: 22.01.2022 року о 9 год. 26 хв. громадянин України ОСОБА_3 перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» транспортний засіб особистого користування, легковий автомобіль «SAAB 9-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва, через пункт пропуску «Рава-Руська Хребенне» митного поста «Рава-Руська», Львівської митниці Держмитслужби, по зобов`язанню про зворотне вивезення т/з №209060/2022/796 від 22.01.2022 року.

До митного органу з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування - легкового автомобіля «SAAB 9-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва, громадянин України ОСОБА_3 не звертався.

Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку громадянин України ОСОБА_3 не надав. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 12.05.2022 відсутня.

Відповідно до ч. 1ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно з п. п. «в» п. 33ст. 4 МК України, нерезиденти це - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Згідно ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимогМитного кодексу України, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, судом встановлено, що особою перевищено строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

Згідно вимог ч. 6ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування встановлена у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Тобто, законом передбачена альтернатива накладення стягнення на правопорушника, яке визначається судом за результатом розгляду справи.

Враховуючи, що порушення митних правил, передбачене статтею 481 МК України, є триваючим, то особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності), які безперервно порушують закон протягом якогось часу до моменту виявлення такого правопорушення.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 12.05.2022 р. транспортний засіб «SAAB 9-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва, ОСОБА_1 був ввезений на територію України 22.01.2022 р., станом на 12.05.2022 р. інформації щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу відсутня.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення щодо перевищення встановленого строку ввезення відповідного транспортного засобу передбаченого ст. 481 МК України, оскільки останнім не було здійснено вивезення транспортного засобу особистого користування за територію України у встановлений строк, чим в свою чергу перевищено строк тимчасового ввезення, встановлений ст. 380 МК України, більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №0759/50000/22 від 12.05.2022 р. складеним у присутності ОСОБА_1 (а.с.2-5), доповідною запискою державного інспектора митниці від 12.05.2022р.(а.с.6-8), зобов`язанням про зворотне вивезення транспортного засобу (а.с.16), поясненнями правопорушника ОСОБА_1 .

Апеляційний суд враховує доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції вимог ст. ст. 268,271 КУпАП, оскільки суд розглянув дану справу за відсутності ОСОБА_1 , який про місце і час розгляду справи не був повідомлений належним чином, при цьому зауважує, що під час апеляційного перегляду даної справи за участі ОСОБА_1 та його захисника було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, надавати пояснення з приводу обставин справи та на які посилається апелянт в обґрунтування доводів своєї скарги, заявляти клопотання, подавати докази, проте апеляційним судом не встановлено підстав для закриття справи.

Отже, розгляд суддею першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 не вплинув на правильний висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

Згідно зі ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ч.3 ст.469, ст.470, ч.3 ст.478, ст.481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що внаслідок настання форс мажорних обставин, а саме, введення в Україні з 24.02.2022р. воєнного стану ОСОБА_1 не мав можливості вивезти за межі митної території України належний йому транспортний засіб особистого користування у термін до 23.03.2022 р., тому що він є військовозобов`язаним, і не міг виїхати за кордон, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки жодних обставин які б свідчили про намагання ОСОБА_1 вчинити певні дії пов`язані із вивезенням за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу у визначений зобов`язанням термін, апеляційною інстанцією не встановлено.

При цьому апеляційний суд зауважує, що сам факт оголошення воєнного стану в Україні без належного обґрунтування фактичної неможливості своєчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України у визначений термін, не є безумовною підставою дійти висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України та закриття провадження по справі за п.1 ст. 247 КУпАП.

В ході апеляційного перегляду справи також не встановлено і обставин щодо вчинення ОСОБА_1 певних дій, пов`язаних із зверненням до митного органу стосовно продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування легкового автомобіля «SAAB 9-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва.

Посилаючись на встановлення на усій території України з 12.03.2020 р. карантину, запровадженого Урядом, у зв`язку із запобіганням поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, як на причину перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу, апелянтом не наведено жодних конкретних обставин, виникнення яких унеможливило вивезення транспортного засобу за межі митної території України у термін до 23.03.2022 р.

Доводи ОСОБА_1 про те, що погіршення стану його здоров`я у лютому 2022 р. у зв`язку з побутовою травмою ноги, що спричинило ускладнення у пересуванні та фактично стало перешкодою для вчинення дій щодо вивезення належного йому транспортного засобу за межі митної території України у визначений зобов`язанням термін, а також звернення до митного органу стосовно продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу, апеляційний суд вважає також є необґрунтованими, оскільки як вбачається з наданого ОСОБА_1 консультативного висновку виданого останньому КНП Білгород -Дністровська міська багатопрофільна лікарня Білгород Дністровської міської ради, поліклінічним відділенням 26.09.2022 р., ОСОБА_1 у зв`язку з побутовою травмою, лише з 21.02.2022 по 07.03.2022 знаходився під наглядом травматолога з діагнозом: різана рана лівого стегна.

Отже, апелянтом не доведено жодних обставин непереборної сили, на які він вказує в обґрунтування своїх доводів.

Підсумовуючи вищенаведене вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці Сокол Тетяни Вячеславівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.6 ст. 481 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко