Справа № 541/1725/22
Номер провадження3/541/752/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП не встановлено,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

10 липня 2022 року о 22 год 20 хв в м. Миргороді по вул. Сорочинській, 137 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат позитивний 0,34 %. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Його не прибуття не перешкоджає розгляду справи відповідно до ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 008477 від 10 липня 2022 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначений результат приладу «Драгер 6810» та зафіксовано, що відсоток алкоголю становить 0,34 %, наявним в матеріалах справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 10 липня 2022 року о 22 год 20 хв в м. Миргороді по вул. Сорочинській, 137 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду на стан сп`яніння, проведений у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер 6810», є позитивним 0,34 %. Вказане свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (А) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Отже, працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В матеріалах справи знаходиться копія постанови від 10 липня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за ч. 1 ст. 126 КУпАП, в якій зазначено, що посвідчення водія він не отримував.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 ррку «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала та не можна застосовувати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Враховуючи вищевикладене, додаткове стягнення до ОСОБА_1 не може бути застосовано.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 213, 221, 283 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, і піддати стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, номер рахунку ІВАN UA0016001; населений пункт: ПОЛТАВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ПОЛТАВА; отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації і доходів бюджету 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору на рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя О. М. Вірченко