Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3812/22 Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Козирєва І.М. апеляційну скаргу захисника Козирєва І.М. на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Згідно постанови суду, 26.04.2022 об 02 годині 30 хвилин в м. Житомирі по вулиці Петремоги, 10, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння відповідно до висновку лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.130 КУпАП. Фіксація проводилась на нагрудний відеореєстратор 475060,

На прийняте судом рішення захисник Козирєв І.М. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2022 року. Постановити нову, якою провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що огляд особи на стан сп`яніння передбачений Інструкцією був грубо порушений лікарем під час оформлення адміністративних матеріалів що призвело до помилкового висновку та притягнення до відповідальності.

Посилається на те, що під час перебування в лікарні, ОСОБА_1 неодноразово просив лікаря взяти у нього кров для проведення лабораторного дослідження, на що йому було відмовлено. При цьому, порушуючи сам порядок та процедуру огляду, лікар заповнюючи акт огляду на стан сп`яніння вписав до нього, що ОСОБА_1 відмовився від здачі біологічних зразків, що не відповідало дійсності. Лікар не пропонував ОСОБА_1 здавати жодні біологічні зразки. Тобто, особа що притягається до відповідальності була позбавлена своїх законних прав та інтересів в частині права на проведення огляду у відповідності до норм та вимог Інструкції.

В судовому засіданні захисник Козирєв І.М. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 №116233 від 26.04.2022, відповідно до якого 26.04.2022 об 02 годині 30 хвилин в м. Житомирі по вулиці Петремоги, 10, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння відповідно до висновку лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.130 КУпАП. Фіксація проводилась на нагрудний відеореєстратор 475060.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейським взводу №1 роти «4 Батальйону УППВ в Житомирській області ДПП сержантом поліції Ярощенко О.М. Від підписання протоколу та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується висновком № 195 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.04.2022, з якого убачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок суду підтверджується також рапортом поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, наявного в матеріалах справи. З вказаного відео вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим працівниками поліції було запропоновано пройти освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медзакладі, на що ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд в медичному закладі. Також з вказаного відезапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв.

Посилання апелянта на те, що огляд особи на стан сп`яніння передбачений Інструкцією грубо порушений лікарем під час оформлення адміністративних матеріалів апеляційний суд визнає безпідставним та спростовується вказаним відеозаписом.

Також безпідставними є доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 неодноразово наполягав на здачі біологічних зразків, однак лікар відмовив у вказаному.

Як вбачається з матеріалів провадження вказаний довід був предметом розгляду в суді першої інстанції та на нього надано обґрунтовану відповідь, з якою погоджується й апеляційний суд.

Так відповідно до спільного наказу МВС та МОЗ 1452/735 від 09.11.2015 - відібрання біологічних зразків при огляді на стан алкогольного сп`яніння у випадках підозри водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковим. Обов`язковим є огляд з відібранням біологічних зразків при підозрі водія у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння чи під дією психотропних речовин.

Крім того, за приписами п.8 даної Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

За приписами п.3 розділу III Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пунктами розділу ІІІ Інструкції також унормовано, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Таким чином, визначення стану алкогольного сп`яніння шляхом лабораторного дослідження здійснюється лише у окремо взятих випадках, зокрема, під час ДТП.

Посилання апелянта на те, що лікар заповнюючи акт огляду на стан сп`яніння, вписав до нього, що ОСОБА_1 відмовився від здачі біологічних зразків, що не відповідало дійсності, апеляційний суд визнає такими, що не мають визначального значення з огляду на попередні зазначені обставини в даній постанові та не спростовують висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Постановляючи рішення, суд 1-ї інстанції, дослідивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення визначено судом першої інстанції з урахуванням передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 22 липня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя :