Житомирський апеляційний суд
Справа №295/35/22 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:

особи, яка притягнута до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Кирилюка В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кирилюка В.Л. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23 травня 2022 року,-

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривні.

Згідно постанови суду, 27.12.2021 року о 00 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , у м.Житомирі по вул. Покровській, 57, керував транспортним засобом Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки та у медичному закладі у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Кирилюк В.Л. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову скасувати, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки розглянув справу без його належного повідомлення та участі. Вказує, що у вказаних у протоколі місці та час ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а сидів на місці пасажира в автомобілі, який був припаркований на узбіччі дороги з вимкненим двигуном. Зазначає, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядок складання адміністративних матеріалів, оскільки не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від нього, а також його права, передбачені законом. Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку і матеріали справи не містять жодних доказів керування останнім транспортним засобом у вказаних в протоколі місці та час, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи, копію оскаржуваної постанови суду останній отримав лише 25.07.2022 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і він підлягає поновленню.

Апеляційний суд вважає за можливе поновити адвокату Кирилюку В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду, який пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи, копію оскаржуваної постанови суду від 23.05.2022 року отримав 25.07.2022 року, а з апеляційною скаргою звернувся 04.08.2022 року.

Заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_1 та його адвоката Кирилюка В.Л. в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційний перегляд справи відбувається за участю адвоката Кирилюка В.Л. та особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який в судовому засіданні апеляційного суду надав пояснення про те, що він підтримує доводи апеляційної скарги, тим саме скориставшись своїм правом, яке передбачене ст.268 КУпАП - дати пояснення та користуватися юридичною допомогою.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №081013 від 27.12.2021 року, складеного поліцейським взводу №2 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП капралом поліції Демчуком Д.А. вбачається, що 27.12.2021 року о 00 годині 15 хвилин, у м.Житомирі по вул. Покровській, 57, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager-0297 та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

До протоколу долучено: пояснення, направлення, рапорт, відео з тех пристрою АМ00011.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що 27.12.2021 року о 00-35 год. в їхній присутності водієві т/з Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було запропоновано на місці зупинки транспортного засобу пройти, у встановленому законом порядку, огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager-0297 або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що вказаний водій відмовився. Водієві було роз`яснено його права, передбачені 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (а.с.5,6);

- відеозаписом, з нагрудних камер працівників поліції, який було досліджено апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що у автомобіля заведений двигун та світяться фари, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та пояснював, що під час руху забув увімкнути підсвітку. На пропозицію працівників поліції, в присутності двох свідків, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився сідати в автомобіль працівників поліції для того, щоб пройти огляд в медичному закладі. Водієві було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. (а.с. 7);

- рапортом поліцейського взводу №2 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП капрала поліції Демчука Д.А., з якого вбачається, що 27.12.2021 року ним під час несення служби в складі екіпажу «Граніт 207» Декевич/Демчук, у м. Житомирі по вул. Покровській, 57, за порушення ПДР України було зупинено автомобіль Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .. В ході спілкування з водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. У встановленому законом порядку водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутністю двох свідків. Водієві було роз`яснено його права, передбачені 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (а.с.4).

Зазначені докази, які були досліджені апеляційним судом, у своїй сукупності є такими, що доводять в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що у вказаних в протоколі місці та час він транспортним засобом не керував, а знаходився на місці пасажира в автомобілі, який був припаркований на узбіччі. Разом з ним в автомобілі було ще дві особи. До них під`їхали працівники поліції та попросили документи. Він їх надав та сказав, що являється власником автомобіля. В подальшому поліцейські сказали, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, зупинили свідків та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, однак не дочекавшись від нього відповіді пішли складати протокол. Поліцейські погрожували забрати його з друзями до відділення поліції. Але, дії працівників поліції він не оскаржував.

Також, адвокат Кирилюк В.Л. заявив клопотання про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак свідок ОСОБА_5 в судове засідання апеляційного суду не з`явився без поважних причин.

Свідок ОСОБА_4 (товариш ОСОБА_1 ) пояснив, що ввечері 26.12.2021 року вони втрьох сиділи у автомобілі ОСОБА_1 , який був припаркований на узбіччі та чекали його батька. В цей час до них під`їхали працівники поліції та попросили документи на автомобіль, стукали у вікно автомобіля та чомусь почали шукати свідків. Він був за кермом автомобіля, а ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. Потім працівники поліції, в присутності свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів, що він автомобілем не керував. Він питав чи можна поїхати до медичного закладу на своєму авто, але йому пояснили, що не можна.

В свою чергу, апеляційний суд критично ставиться до таких пояснень правопорушника ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а лише сидів на місці пасажира, оскільки вони суперечать наявним в матеріалах справи доказам, а саме: відеозапису події (а.с.7), а тому апеляційний суд вважає їх спрямованими на уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного відкладення апеляційного розгляду у зв`язку з неявкою свідка ОСОБА_5 .

Так з відеозапису подій вбачається, що у автомобіля заведений двигун та світяться фари. ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування транспортним засобом та пояснював, що під час керування автомобілем забув увімкнути підсвітку, тобто визнав порушення ПДР України, за що був зупинений. На пропозицію працівників поліції в присутності двох свідків, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився сідати в автомобіль працівників поліції для того, щоб пройти огляд в медичному закладі. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с 7).

Отже, поведінка ОСОБА_1 була послідовною, йому роз`яснювалося працівниками поліції права та всі дії, які відбуваються і він на свій розсуд користувався своїми правами, тобто мова йшла саме про факт відмови особи, яка керувала транспортним засобом від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7), а також рапортом поліцейського Демчука Д.А. (а.с.4).

Таким чином, доводи адвоката Кирилюка В.Л. та правопорушника ОСОБА_1 про те, що у вказаних в протоколі місці та час він транспортним засобом не керував, є безпідставними.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку належним чином зафіксований і підтверджується, зазначеним вище відео з боді-камер поліцейського (а.с.7), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5,6), які були безпосередніми очевидцями цієї відмови, а також поясненнями свідка ОСОБА_4 наданими в судовому засіданні апеляційного суду.

У зв`язку з цим спростовуються апеляційні доводи адвоката Кирилюка В.Л. про те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтверджують вину його підзахисного.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (п.43), «Берктай проти Туреччини» від 01.03.2001 року (п.127), неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та розглянув справу без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Доводи адвоката Кирилюка В.Л. про те, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки розглянув справу без його належного повідомлення та участі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскількияк вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, власноручно підписаного ОСОБА_1 (а.с.1), йому було відомо, що розгляд справи відносно нього відбудеться в Богунському районному суді м. Житомира.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведене та вимоги ст.268 КУпАП, якими не передбачено обов`язкової участі особи при розгляді справ даної категорії, вказані доводи апелянта не впливають на правильність висновків місцевого суду.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було допитано свідків події, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції клопотання про допит свідків заявлено не було.

Твердження адвоката Кирилюка В.Л. про те, що відеозапис наявний в матеріалах справи не є безперервним та не містить даних стосовно керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому його не можна вважати допустимим доказом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони суперечать вимогам ст.251 КУпАП. Так, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» так і в найближчому медичному закладі в установленому законом порядку.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від нього, а також його права, передбачені законом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки поліцейськими було дотримано вимог ст.266 КУпАП та розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки автомобіля так і в найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився та почав наполягати, що не сяде в автомобіль поліції, хотів їхати до лікарні самостійно, на своєму автомобілі, що суперечить вимогам Інструкції.

Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7), останньому були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також повідомлено, що за відмову від огляду на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Кирилюка В.Л. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова