Справа № 359/4728/22
Провадження № 3/359/2463/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 вересня 2022 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченко А.В., розглянувши за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Синяченка В.П., адміністративні матеріали, що надійшли від Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України та батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченка А.В. знаходяться адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за № 3/359/2463/2022 (справа № 359/4728/22) за ч.1 ст.130 КУпАП та за № 3/359/2690/2022 (справа № 359/5209/22) за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.07.2022 серії ААБ № 039443, 25 липня 2022 року о 11 год. 20 хв. на автомобільній дорозі «Ревне-Проців» (блокпост) водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «JAC» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови; зіниці очей, що не реагують на світло; почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.07.2022 серії ААД № 243887, 24 липня 2022 року о 11 год. 50 хв. в м.Бориспіль Київської області по вул.Київський Шлях,2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «JAC» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло; порушена координація рухів; тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зважаючи на той факт, що вказані матеріали складені по відношенню до однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, суд, зважаючи на вимоги ст.36 КУпАП, вважає, що справи слід об`єднати в одне провадження з метою повного, всебічного та об`єктивного їх розгляду.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Синяченко В.П. зазначив, що адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції порушено порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду. Ознаки наркотичного сп`яніння фактично не встановлювались, названі формально. Крім того, адвокат зазначив, що у ОСОБА_1 немає одного ока, та стоїть штучний імплант, тому не зрозуміло яким чином поліцейські встановили, що зіниці очей у ОСОБА_1 не реагують на світло та почервоніння обох очей.

Заслухавши думку представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до таких висновків.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом. Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно з ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, у п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Згідно розділу 2 п.12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до протоколів від 25.07.2022 серії ААБ № 039443 та від 24.07.2022 серії ААД № 243887 у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови; зіниці очей, що не реагують на світло; почервоніння очей; порушена координація рухів; тремтіння пальців рук, проте з досліджених в судовому засіданні відеозаписів, наданих працівниками поліції, неможливо пересвідчитись, яким чином співробітники поліції встановили наявність вказаних ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки у протоколах про адміністративне правопорушення та направленнях на проходження медичного огляду вписані ознаки, які не підтверджуються жодними доказами.

З наданих відеозаписів взагалі не можливо встановити, що поведінка особи не відповідає обстановці, оскільки на ньому не зафіксовано, що поведінка ОСОБА_1 була сумнівною, неадекватною для подій зафіксованих в протоколах.

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками алкогольного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3 розділу 1 Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Однак, поліцейськими до матеріалів справ не додано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Працівниками поліції були складені направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Формальне складення працівниками поліції направлень на огляд не є достатньою підставою забезпечення можливості проведення такого огляду, що свідчить про передчасність складення протоколів про адміністративне правопорушення. Тому суд відкидає посилання на направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 24.07.2022 та 25.07.2022, оскільки ними не підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке настає згідно ст. 130 КУпАП, зважаючи що акти відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відсутні, що вказує на порушення працівниками поліції інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

При цьому, судом враховуються пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, котрий зазначив, що у ОСОБА_1 немає одного ока, стоїть штучний імплант, тому не зрозуміло, яким чином поліцейські встановили, що зіниці очей у ОСОБА_1 не реагують на світло та почервоніння обох очей.

Вказані обставини додатково підтверджують той факт, що працівниками поліції фактично ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 не встановлювались, а тому вимоги поліцейських щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння були необґрунтованими та безпідставними.

Вищенаведені обставини в їх сукупності ставлять під сумнів обставини, які викладені в протоколах.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку встановлених Законом.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, зважаючи, що достатніх доказів вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушень, суд оцінює критично.

Положенням ст.247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 36, ч.1 ст. 130, ст. 247, ст. 268 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 3/359/2463/2022 (справа № 359/4728/22) за ч.1 ст.130 КУпАП та за № 3/359/2690/2022 (справа № 359/5209/22) за ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єднаним справам присвоїти номер провадження № 3/359/2463/2022 та номер справи 359/4728/22.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя А.В. Левченко