Номер провадження: 33/813/1164/22
Номер справи місцевого суду: 497/1775/22
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Орловської Н.В.,

за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к.

правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника адвоката Паука А.І.,

розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Паук Андрій Іванович, на постанову Болградського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 10 (десять) діб. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 10 вересня 2022 року о 08:20 годині, прикордонним нарядом «Пост спостереження», у складі ст. лейтенанта ОСОБА_2 в районі прикордонного знаку 0754/18, безпосередньо на КСП, було виявлено та зупинено групу у складі двох осіб: один з яких ОСОБА_1 , який незаконно разом з іншим ОСОБА_3 , поза пунктом пропуску намагався перетнути державний кордон України в бік Республіки Молдова, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. У зв`язку з доведенням вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення суд дійшов висновку про наявність підстав для накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком десять діб.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Паук Андрій Іванович, 22 вересня 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Болградського районного суду Одеської області від 12.09.2022р. скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що судом першої інстанції порушено права ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме не надано можливості ознайомитися з матеріалами справи, бути присутнім в судовому засіданні, скористатися правовою допомогою та надати особисті пояснення.

Крім того, скаржник звертає увагу, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять схеми правопорушення, на якій були б зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення або інших доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Суд першої інстанції не взяв до уваги наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 , чим порушив вимоги норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене скаржник вважає, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, не доведена відповідними доказами, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

В судовому засіданні 21 жовтня 2022 року до початку апеляційного розгляду захисником ОСОБА_1 адвокатом Пауком А.І. надано до суду змінену апеляційну скаргу, яку з посиланням на ч.3 ст. 403 КПК України просив прийняти до розгляду.

У зміненій апеляційній скарзі адвокат Паук А.І., діючи в якості захисника Попи С.В., наполягає на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на ознайомлення з матеріалами справи, на участь у судовому засіданні, на правову допомогу, право заявляти клопотання та надати пояснення по суті правопорушення. Крім того, суд першої інстанції не з`ясував мотивів поведінки ОСОБА_1 та його ставлення до вчиненого, його сімейний та матеріальний стан, чи наявні обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Зазначене в своїй сукупності, за позицією захисника, дає підстави дійти висновку про призначення ОСОБА_1 занадто суворого адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

З огляду на викладене скаржник просить розглянути апеляційну скаргу у її зміненій редакції та за результатами її розгляду змінити захід стягнення, призначений ОСОБА_1 постановою Болградського районного суду Одеської області від 12.09.2022р. в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме змінити стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 10 діб на стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття до розгляду зміненої апеляційної скарги адвоката Паука А.І., діючого від імені ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.

Процедура перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення визначена ст. 294-296 КУпАП, якими питання зміни чи доповнення апеляційної скарги не врегульовано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022р. по справі №2-591/11 зазначила, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме ч.3 ст. 403 КПК України, згідно якої до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її.

Враховуючи, що змінена апеляційна скарга подана адвокатом Пауком А.І., діючим від імені ОСОБА_1 , до початку апеляційного розгляду, то вказану апеляційну скаргу слід прийняти до розгляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, підставою притягнення ОСОБА_1 , як суб`єкта правопорушення, до юридичної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП є наявність в його діях складу правопорушення, визначеного вказаною статтею.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Диспозицією частини другої статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

Отже, ознакою об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною другою ст. 204-1 КупАП, є, зокрема, перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене у складі групи осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

При цьому, визначальною ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення, суб`єктний склад правопорушників.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , суть вчиненого ним правопорушення полягає у спробі перетину державного кордону України поза пунктом пропуску.

Згідно ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

З наявного в матеріалах справи рапорту старшого наряду старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 10.09.2022р. вбачається, що о 08.20 год. 10 вересня 2022 року на ділянці відповідальності в районі прикордонного знаку 0754/18, безпосередньо на КСП на напрямку Залізничне (Україна) Караклія (РМ) прикордонним нарядом «пост спостереження» від ПКШР «Ізмаїл» виявлено дві особи чоловічої статі, які в обхід пункту пропуску «Залізничне» намагались перетнути державний кордон України. (а.с.2)

Додатково зазначено особисті дані щодо вказаних осіб, в тому числі: громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14.01.2008 р. Суворовським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Зі змісту апеляційної скарги (у її зміненій редакції) вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту свого перебування 10.09.2022р. о 08.20 год. на напрямку Залізничне (Україна) Караклія (РМ) в районі прикордонного знаку 0754/18 та спроби перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, а також не наводить жодних пояснень щодо законності підстав його перебування у зазначеному місці.

При цьому, єдиною обставиною, з якою апелянт пов`язує незаконність вказаної постанови, є розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ненадання можливості викласти свої пояснення, неврахування особи правопорушника, його матеріального та сімейного стану та, як наслідок, обрання судом занадто суворого адміністративного стягнення.

Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції його процесуальних прав, а саме позбавлення права на ознайомлення з матеріалами справи, участь в судовому засіданні, на правову допомогу та надання особистих пояснень, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204-1 КУпАП розглядаються уповноваженою особою протягом доби.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. (ч.1 ст. 268 КУпАП)

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який відбудеться 12 вересня 2022 року о 13.00 год у приміщенні Болградського районного суду Одеської області, що засвідчено його особистим підписом.

Крім того, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 , складена 10.09.2022р., згідно якої останній зобов`язується прибути до Болградського районного суду Одеської області 12 вересня 2022 року о 13.00 год для участі у розгляді відносно нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення. (а.с.7)

Проте у оскаржуваній постанові від 12.09.2022р. судом першої інстанції зазначено, що ані на 13.00 год, ані впродовж періоду часу до 15.00 год. ОСОБА_1 до Болградського районного суду Одеської області суду не прибув.

Доказів на підтвердження прибуття до приміщення суду 12 вересня 2022 року на 13.00 год скаржником не надано.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був сповіщений про місце і час розгляду справи, до суду не прибув і своєчасно не надав клопотання про відкладення розгляду справи, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Посилання скаржника на ту обставину, що автоматизований розподіл справи №497/1775/22 відбувся о 14.24 год, тобто після визначеного у протоколі та розписці часу розгляду справи, не впливають на правильність висновків суду, оскільки не спростовують факт обізнаності ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи та його неприбуття.

Разом з тим, апеляційний суд враховує заперечення скаржника щодо необґрунтованого визначення судом першої інстанції найсуворішого виду адміністративного стягнення, визначеного санкцією ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно вказаної норми закону перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Положення ст. 34 КУпАП закріплює обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Такими обставинами визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Згідно ч. 4 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряючи законність і обґрунтованість винесеної постанови може дійти висновку про зміну заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на визнання апелянтом вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, його сімейного стану, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також наявність постійного місця роботи, апеляційний суд приходить до висновку щодо зміни оскаржуваної постанови Болградського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року в частині накладення адміністративного стягнення, змінивши адміністративний арешт строком 10 діб на штраф у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Паук Андрій Іванович, задовольнити.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року в частині обраного судом виду адміністративного стягнення, накладеного на ОСОБА_1 , змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот грн.).

В іншій частині постанову Болградського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Орловська