Справа № 192/1343/22
Провадження № 3-зв/192/1/22
ПОСТАНОВА

іменем України

22 вересня 2022 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В., розглянувши у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву про самовідвід судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербини Наталії Олександрівни в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 20 вересня 2022 року суддею в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено ОСОБА_2 .

20 вересня 2022 року суддя Щербина Н.О. заявила самовідвід у зазначеній справі на підставі ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів, оскільки ОСОБА_1 є сином архіваріуса Солонянського районного суду ОСОБА_3 .

Вивчивши заяву про самовідвід судді Щербини Н.О. та матеріали адміністративної справи, вважаю, що заяву належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 листопада 2006 року справі "Білуха проти України" вказав на те, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Європейський суд з прав людини констатує, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Враховуючи, що чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не врегульовує питання, пов`язані з відводом (самовідводом) судді, тому відповідно до усталеної судової практики потрібно застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктних правовідносин є кримінальне процесуальне законодавство.

За змістом п. 4 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Такою обставиною в даному разі є те, що матір`ю ОСОБА_1 , тобто особи, яка притягає до адміністративної відповідальності, є архіваріус Солонянського районного суду ОСОБА_3 .

Тому заява судді Щербини Н.О. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Бангалорськими принципами поведінки суддів, п. 4 ст. 75 КПК України, ст.ст. 217, 221 КУпАП,

постановила:

Заяву судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербини Наталії Олександрівни задовольнити.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП передати до канцелярії Солонянського районного суду Дніпропетровської області для визначення судді для розгляду справи.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя Н.В. Ковальчук