Справа № 465/4860/22 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/811/1179/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Фецяка Василя Ярославовича, представника потерпілої - адвоката Станька Володимира Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Фецяка Василя Ярославовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Франківського районного суд м. Львова від 22 вересня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, і накладено на нього стягнення, з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 13 серпня 2022 року, о 14 год.45 хв., на вул. Сихівська, 4 у м. Львові, керуючи автомобілем «Mercedes Benz ML350», д.н.з. НОМЕР_1 , був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не відреагував на її зміну під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності маневру та не дотримався безпечного бокового інтервалу, у результаті чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Mercedes Benz А170», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження.

Окрім цього, 13 серпня 2022 року, о 14 год. 45 хв., на вул. Сихівська, 4 у м. Львові, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mercedes Benz ML350», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП залишив місце події, не повідомивши органи чи підрозділ поліції, чим порушив п. 2.10 (А,Д) ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Фецяк В.Я., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З прийнятою постановою не погоджується, вважає її ухваленою з неповним з`ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши, виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, представника потерпілої на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 122-4 КпАП України передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 а,д ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідно до ст. 124 КпАП України, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.3б ПДР України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПРД України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно із п. 10.9 Д ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху він, у разі потреби, повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №156228 від 17 серпня 2022 року (а.с. 1), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , 13 серпня 2022 року, о 14 год. 45 хв., по вул. Сихівській, 4, в м. Львові, будучи учасником ДТП залишив місце події, не повідомивши підрозділ органів поліції;

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №156229 від 17 серпня 2022 року (а.с. 11), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 13 серпня 2022 року, о 14 год. 45 хв., по вул. Сихівській, 4, в м. Львові, керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz ML 350» д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою відповідним чином, не реагував на її зміну під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності маневру та не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Mercedes Benz А170» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження;

- схемі місця ДТП від 13 серпня 2022 року (а.с. 3,13), на якій відображено місце події, та місце зіткнення автомобілів;

- письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 від 13 серпня 2022 року (а.с. 15), з яких випливає, що потерпіла намагалася зупинити автомобіль ОСОБА_1 , водій якого зачепив її автомобіль, виїжджаючи з місця зупинки транспортного засобу заднім ходом;

- письмових поясненнях ОСОБА_1 (а.с. 16), який зазначав, що він перебував біля ТЦ «Іскра», проте не чув жодного контакту з іншими автомобілями, коли здійснював маневр заднім ходом, окрім того зазначав, що не бачив, щоб його хтось зупиняв.

Окрім того, в судовому засіданні, місцевого суду, було допитано свідка ОСОБА_3 , що підтверджується присягою свідка ( а.с.36), як зазначала, що бачила як автомобіль «Mercedes» зачепив припаркований автомобіль та покину місце ДТП.

Аргументи сторони захисту, що суд неповно з`ясуванням обставин справи,не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки судом першої інстанції, повно об`єктивно досліджено всі обставини справи, відповідно до вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколами про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги, що наведені у постанові обставини не відповідають дійсності.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції положень ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно, вимог до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Фецяка В.Я. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Франківського районного суд м. Львова від 22 вересня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Фецяка Василя Ярославовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.