Провадження № 3/127/4505/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2022м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 124 та 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 27.06.2022 біля 18.15 год. по вул. Лебединського, 7 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки Toyota, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок цього автомобілі отримали механічні ушкодження.

Після цього, ОСОБА_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка мала місце 27.06.2022 біля 18.15 год. по вул. Лебединського, 7 в м. Вінниці, самовільно залишила місце події, до якої вона була причетна.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушень не визнала і суду пояснила, що ДТП не було, вона їхала у заторі, попереду рухався автомобіль марки Toyota. На рейках зазначений автомобіль різко загальмував, вона зупинилась позаду. З автомобіля марки Toyota вийшла дівчина, обійшла автомобіль, сфотографувала керований нею автомобіль, після чого сіла в салон і поїхала. Вона запитувала у дівчини, чи все добре, однак дівчина не відповіла. У неї не було змоги об`їхати автомобіль марки Toyota, тому до перехрестя вона рухалась позаду.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він їхав у автомобілі з ОСОБА_4 . Вони їхали у заторі, автомобіль марки Toyota різко зупинився на залізничному переїзді, з нього вийшла дівчина, обійшла автомобіль. ОСОБА_5 запитала у дівчини, що сталося, на що дівчина відповіла, що все нормально, сфотографувала керований ОСОБА_5 автомобіль, сіла до свого автомобіля та продовжила рух. Зіткнення автомобілів не було, між автомобілями була відстань біля 2 м. У зв`язку із затором вони не могли об`їхати автомобіль марки Toyota, тому рухались за ним до перехрестя, на якому він звернув.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , думку захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З диспозиції статті 124 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

При цьому статтею 122-4 КпАП визначено, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушила вимоги підпункту «а» пункту 2.10, підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 12.1 та 13.1 ПДР.

Зі змісту підпункту «б» пункту 2.3 ПДР випливає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з пунктом 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

При цьому пунктом 13.1 ПДР регламентовано, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, які є предметом судового дослідження, суду надані схема місця ДТП від 27.06.2022 (далі Схема), рапорт інспектора взводу № 2 роти № 3 БУПП у Вінницькій області Колосика В. (далі Рапорт), письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Крім того, за клопотанням захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд тричі викликав у судове засідання водія автомобіля марки Toyota ОСОБА_2 яка в судові засідання не з`являлась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Отже, оцінюючи доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що остання слушно зауважила про наявність невідповідносте щодо місця та часу події, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення далі Протокол) та у Схемі. Зокрема, як слідує з Протоколу, ДТП мала місце 27.06.2022 о 18.15 год. по вул. Лебединського, 15 в м. Вінниці. Натомість зі змісту Схеми випливає, що ДТП мала місце 27.06.2022 о 18.37 по вул. Лебединського, 7 в м. Вінниці. Надані суду інші матеріали не здатні усунути зазначені невідповідності.

Крім того, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, посилалась на те, що Схема не може бути прийнята судом до уваги винуватості ОСОБА_1 , оскільки остання оформлена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Зокрема, як зазначила захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КпАП, визначені розділом IX Інструкції.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 розділу IX Інструкції якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Згідно з абзацом другим пункту 8 розділу IX Інструкції розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При цьому абзацом третім пункту 8 розділу IX Інструкції при встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

З наданих суду матеріалів випливає, що вимоги абзацу третього пункту 8 розділу IX Інструкції дотримані не були, тому доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в цій частині суд також вважає слушними.

Крім того, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності посилалась на те, що згідно зі Схемою в автомобілі марки Toyota виявлені пошкодження кришки багажника. Відомості про інші пошкодження згадана Схема не містить. При цьому захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, посилалась на те, що згідно з технічними характеристиками керований ОСОБА_1 автомобіль нижчий за автомобіль марки Toyota, що на її переконання, свідчить про неможливість утворення зафіксованих у Схемі ушкоджень автомобіля марки Toyota за обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Відомості, якими зазначені твердження захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду надані не були, тому зазначені твердження захисника суд також вважає слушними.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейський судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Як суд зазначив вище, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зауважила про наявність у матеріалах справи ряду неузгодженостей щодо місця та часу ДТП, порушення порядку оформлення адміністративного матеріалу, що на її переконання, свідчить про те, що надані суду матеріали відносно ОСОБА_1 ґрунтуються на припущеннях. Відомості, якими зазначені твердження захисника були б спростовані, суду не надані.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджений факт вчинення ОСОБА_1 ДТП, а відповідно і самовільного залишення місця події, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 122-4, 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 124 та 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: