справа № 274/1611/22
провадження №3/0274/852/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Липки Попільнянського району Житомирської області, яка розлучена, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, перебуває в декретній відпустці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

12.04.2022 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 364707 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд судді Базюку Ю.П.

Згідно з протоколом, 07.04.2022 о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці біля будинку АДРЕСА_2 , висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушувала громадський порядок і спокій громадян. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватою себе не визнала. Пояснила, що висловлювалася до колишнього чоловіка нецензурною лайкою, бо він випиває та продовжує проживати в її будинку. Колишній чоловік теж ображав її нецензурними словами, але працівники поліції відмовили їй у прийнятті заяви.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 364707 в якому в графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" ОСОБА_1 власноруч зазначила "матюкалася, бо він мене достав";

- копію рапорту чергового Бердичівського РВП про те, що 07.04.2022 о 17:12 надійшло повідомлення зі служби 102 в якому староста села Райгородоцької ОТГ ОСОБА_3 повідомляє про конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- рапорт ПОГ ВП Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області Павлюка Д. від 07.04.2022, зі змісту якого вбачається, що 07.04.2022 о 15:40 до нього звернувся староста села Райгородок ОСОБА_3 , який повідомив, що до нього звернувся мешканець села Райгородок ОСОБА_2 з приводу того, що в нього виникають конфлікти з колишньою дружиною, оскільки вона зловживає алкоголем. В ході відпрацювання звернення, ОСОБА_2 поводила себе зухвало, висловлювалася нецензурною лайкою на адресу свого колишнього чоловіка, на зауваження не реагувала;

- письмові пояснення старости Райгородоцької сільської ради ОСОБА_3 про те, до нього звернувся ОСОБА_2 з приводу конфлікту з колишньою дружиною ОСОБА_1 , яка зловживає алкоголем. 07.04.2022 о 16:30, під час спілкування з ОСОБА_1 , вона в присутності його, двох поліцейський та малолітніх дітей нецензурною лайкою виражалася до колишнього чоловіка ОСОБА_2 , на зауваження не реагувала.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вони не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян.

Відповідно до диспозиції статті 173 КУпАП, дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У правовому висновку Верховного Суду України, сформульованого в рішенні від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17кс12), дано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснено відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших протиправних дій.

Фактичні обставини справи свідчать, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник не безпричинно, а на ґрунті тривалих особистих неприязних стосунків (розлучені, ОСОБА_2 продовжує проживати в будинку, що належить ОСОБА_4 , звинувачують один одного у зловживанні алкоголем). Обставини, встановлені у судовому засіданні підтверджують відсутність у ОСОБА_4 умислу на вчинення дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадському місці, порушення громадського порядку та спокою громадян.

Таким чином, будь-яких фактичних даних, на основі яких можна було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, яке посягає на громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинила дрібне хуліганство, об`єктивна сторона якого передбачає посягання на суспільні відносини у громадських місцях, і як наслідок порушення спокою громадян, тобто невизначеного кола осіб, як потерпілих, судом не встановлено, а наявні обставини у своїй сукупності переконливо свідчать про відсутність прямого умислу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у порушенні громадського порядку чи спокою громадян, на підставі чого суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останній адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тобто дрібного хуліганства.

Разом з тим, суд вбачає в діях ОСОБА_5 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру (психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого до кола якого входить колишнє подружжя (п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Проте, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

За таких обставин, провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 173, 245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк