Справа № 569/155/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

16 грудня 2021 року о 23 год. 44 хв., в м. Рівне по вул. О.Теліги, 37, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, а саме, не надав біологічне середовище (сечу) протягом двох годин.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Мазурок В.С. вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не визнали та просили суд закрити провадження в справі, у зв`язку із відсутність події і складу правопорушення з підстав, викладених у клопотанні. Додатково пояснили суду, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а навпаки пропонував взяти для дослідження кров, так як не зміг надати для дослідження сечу.

Допитаний в судовому засіданні, яке відбулося 06 вересня 2022 року, в якості свідка ОСОБА_2 показав суду, що ввечері 16 грудня 2021 року він стояв на паркові та чекав замовлення на таксі. До нього підійшли працівники поліції та запропонували бути свідком по 130, на що він погодився. Потім його завезли на АДРЕСА_2 , де він побачив ОСОБА_1 . Останній не міг здати сечу та просив у поліцейських попити води чи кави, однак йому в цьому відмовили. В самому приміщенні мед закладу він не був та лікаря не бачив. Пізніше йому винесли документи, які він підписав, чим засвідчив те, що ОСОБА_1 не зміг здати сечу. Через деякий час до нього зателефонував поліцейський та сказав, що ОСОБА_1 хоче скористатися послугою драйвера, на що він погодився та завозив останнього додому. По дорозі ніяких ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 він не помітив. Другий свідок, це його колега, який побачив, що до нього підійшли поліцейські та зателефонував до нього і сам приїхав до мед закладу.

Свідок ОСОБА_3 в судове засідання за викликом суду не з`явився, в зв`язку із зарахуванням до лав Збройних Сил України.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 280 КУпАп, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 304624 від 17 грудня 2021 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Отже, в даному випадку саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ставиться у вину ОСОБА_1 .

Однак, в ході судового розгляду адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 судом було встановлено, що працівниками поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами.

Відповідно до п. 2.5. Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 266 КУпАП, Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пунктів 3, 4, 7, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу та у присутності поліцейських, залучених ними свідків та працівників закладу охорони здоров`я не відмовлявся пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, проте не зміг здати на аналіз біологічне середовище (сечу), оскільки не мав відповідної фізіологічної потреби, натомість, в порушення вимог пунктів 12, 13 вищевказаної Інструкції, у водія не відбиралися для дослідження біологічного середовища кров, слина чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Вказані пояснення підтверджуються його поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення, де він зазначив,/ що він медичного огляду не відмовлявся.

Крім того,на відеозаписі долученому поліцейськими до матеріалів справи відсутній звук. На запит суду про надання належного відеозапису, надійшла відповідь заступника начальника УПП в Рівненській області ДПП А.Ліснічука № 10839/41/30/03-2022 від 10 травня 2022 року, в якій вказано, що відеозапис вказаної події відсутній, тому що період часу зберігання відео минув, у зв`язку з цим надання відео є неможливим.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Виходячи з наведених норм законодавства та доказів по справі, суд вважає, що належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 на час описаних в протоколі подій перебував за кермом в стані наркотичного сп`яніння не встановлено.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист драв людини і основоположних свобод.

Більш того, оцінюючи зібрані судом докази у їх сукупності, на переконання суду в даному випадку встановлені судом обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, відтак і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін