Справа №751/3849/22
Провадження №3/751/1949/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу не працює , місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, що були встановлені в ході розгляду справи.

1.1 16.09.2022 року о 10 год. 20 хв. в м. Чернігові по вул. Попова, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110558-44 /д.н.з. НОМЕР_1 / в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП « ЧОПНЛ» № 958 від 16.09.2022 р.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «А» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

1.2 23.09.2022 року об 11 год. 06 хв. в м. Чернігові по вул. Нафтовиків, 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110558-44 » /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, природня блідість, порушення мови.

Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, що беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

2.1 В судове засідання ОСОБА_1 будучи у встановленому порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився. До суду подав заяву, в якій обставини вчинення правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП визнав у повному обсязі, просить провести розгляд справи у його відсутність, застосувати мінімальне стягнення та розстрочити виплату штрафу на два місяці.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

3.1. В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні 16.09.2022 року адміністративного правопорушення в розпорядження суду надано: протокол від 16.09.2022 року про адміністративне правопорушення серії ААД № 145973 та відеозапис до нього; висновок КНП «ЧОПНЛ» № 958 від 16.09.2022 року; рапорт поліцейського взводу №2 роти №1 БУПП в Чернігівській області.

3.2 В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні 23.09.2022 року адміністративного правопорушення в розпорядження суду надано: протокол від 23.09.2022 року про адміністративне правопорушення серії ААД № 145740 та відеозапис до нього; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.09.2022 року; рапорт командира взводу №2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП від 23.09.2022 року, письмові поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

IV. Оцінка суду.

4.1. Приписами п.2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, так і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

4.2. Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок).

Відповідно до приписів Інструкції та Порядку особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

4.3. Відповідно з пунктом 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

4.4. Аналіз вказаних нормативних актів та усталеної судової практики свідчить, що у разі виявлення у водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння поліцейським не проводиться і для проведення відповідного медичного огляду водій направляється до найближчого закладу охорони здоров`я.

4.5. Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23.09.2022 року, рапортом командира взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП від 23.09.2022 року, які є належними і допустимими доказами у справі.

Факт відмови від проходження огляду підтверджується також відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 усвідомлено відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 підписав протокол, зазначив, що з протоколом не згоден. Про причину відмови або обставини, які унеможливлюють (або ж ускладнюють) проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я працівників поліції не повідомив.

Суд особливо звертає увагу на відеозаписи з нагрудного відео-реєстратора поліцейського, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежить від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, і є достатнім доказом в сукупності з іншими письмовими доказами для прийняття несуперечливого рішення по справі навіть у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім того, ОСОБА_1 не був позбавлений права і самостійно протягом двох годин пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі на спростування даних протоколу про адміністративне правопорушення, однак, таким правом не скористався, медичного висновку до суду не надав.

4.6. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

4.7. Згідно п.2.9 «А» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколом від 16.09.2022 року про адміністративне правопорушення серії ААД № 145740 та відеозаписом до нього; висновком КНП «ЧОПНЛ» № 958 від 16.09.2022 року; рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 БУПП в Чернігівській області.

4.8. За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовившись на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння та керуючи транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, скоїв правопорушення, що передбачені диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

V. Призначення адміністративного стягнення.

5.1 Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

5.2 Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

5.3 З врахуванням ступеню та характеру вчинених правопорушень, передбачених однією частиною санкції статті, особи порушника, майновий стан, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

5.4 Згідно ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

5.5 Враховуючи матеріальне становище ОСОБА_1 та значний розмір штрафу, суд вважає за можливе задовольнити заяву про розстрочку суми штрафу та розстрочити виплату штрафу на 2 (два) місяці із розрахунку по 8500 (вісім п`ятсот ) гривень щомісячно.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання даної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП в частині накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, строком на 2 (два) місяці, зобов`язавши його сплачувати по 8500 (вісім тисяч п`ятсот ) гривень щомісячно, починаючи з листопада 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 к. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов