ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 679/579/22

Провадження № 33/4820/563/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретарів Купельської Н.П., Якимець М.О., захисника особи, яка притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Огойка А.А., розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Нетішинського міського суду від 17 серпня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів тимчасово непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

За постановою суду, 27.05.2022 року о 17 годині 04 хвилини в м. Нетішин по вул. Лісовій, 14а ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda Xedos 9» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога відмовився. Своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Нетішинського міського суду від 17 серпня 2022 скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова є незаконною і необґрунтованою, суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не оцінив їх відповідність вимогам законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, які були досліджені судом неповно.

Вказує, що поза увагою суду залишилися обставини безпідставного застосування, в порушення вимог законодавства, працівниками поліції до ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 превентивних поліцейських заходів, так як в матеріалах справи не має даних про причини їх застосування, а саме: перевірка документів, поверхнева перевірка і огляд особи, речей та транспортного засобу, що згодом переросло, на думку захисника, в обшук особистих речей його підзахисного.

Звертає увагу апелянт і на те, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР або наявність будь-якої з підстав, зазначених у статті 32 та частині 4 статті 34 Закону України «Про Національну поліцію», а отже причин для перевірки особи на стан сп`яніння у поліції не було.

Крім того, як стверджує захисник, наявність у його підзахисного ознак наркотичного сп`яніння є сумнівною, так як з долучених до матеріалів справи відеозаписів неможливо однозначно вказати, що у ОСОБА_1 наявні ознаки сп`яніння.

Наголошує, що показання свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом судом першої інстанції не спростовані, а відеозапис самого факту керування та зупинки транспортного засобу відсутній.

Стверджує, що відеозапис не є безперервним, на оптичному диску міститься декілька відео файлів, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини, що також є порушенням з боку працівників поліції.

Вказує, що в порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП працівники поліції на місці події ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від якого б останній відмовився, натомість відразу запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, а відсутність у працівників поліції спеціальних технічних засобів для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не звільняє їх від виконання вимог Інструкції та статті 266 КУпАП.

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом вини. Крім того, у протоколі містяться виправлення прізвища правопорушника.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника на підтримку апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд в повній мірі цих вимог дотримався.

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.

Підставою проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало виявлення працівниками поліції у останнього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: звуження зіниць очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці; неприродна блідість. Даними, зафіксованими у тому ж протоколі, підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння проводиться, як це передбачено розділом ІІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, яким, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Вказане свідчить про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння, повинен був пройти огляд на стан такого сп`яніння не на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у спеціальному медичному закладі, відповідно до положень, передбачених Інструкцією від 09.11.2015 № 1452/735.

З огляду на вищенаведене, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, є обґрунтованими.

Фактичні обставини, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, повністю підтверджуються дослідженим в суді апеляційної інстанції відеозаписом (а.с.6), з якого чітко вбачається як правопорушник відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що ОСОБА_1 не повідомлено про причину зупинки транспортного засобу не спростовують висновків суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що правопорушник не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписом, з якого видно, що ОСОБА_1 не заперечує факт керування ним транспортним засобом. З того ж відеозапису вбачається, що свідок даної події ОСОБА_2 , який постійно був присутній на місці поруч з ОСОБА_1 та поліцейськими, жодних заперечень з приводу керування транспортним засобом саме останнім, тобто ОСОБА_1 , не висловлював, як і не повідомляв поліцейським про те, що це він керував автомобілем.

Також безпідставними є доводи про те, що долучений відеозапис не може бути доказом у справі, так як він не є безперервним та не висвітлює подію від початку і до закінчення, оскільки, як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на ньому зафіксовані відеозаписи з нагрудної камери поліцейських. Дані відеозаписи взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. А згідно з ч. 2 поліція може застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до вимог ст.31 Закону України «Про національну поліцію» віднесено застосування засобів в тому числі перевірка документів особи, опитування особи, поверхнева перевірка та огляд, зупинка транспортного засобу та застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З переглянутого в апеляційному суді відеозапису, вбачається, що він містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки наркотичного сп`яніння та на неодноразові вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відмовився.

Доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення наявні виправлення в прізвищі правопорушника є слушними, однак, вони жодним чином не впливають на обставини вчинення адміністративного правопорушення, кваліфікацію дій ОСОБА_1 та не спростовують факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 апеляційним судом не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк