Справа № 752/1757/22
Провадження №: 3/752/2578/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м.Київ Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу розшуку та ОМ ДТП управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високе Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, працюючого водієм, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 грудня 2021 року о 22 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «Scania G400», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві на вул. Короленківська, 3, під час руху заднім ходом не вневнився що це буде безпечно та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «BMW 318і», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 240211 від 13 січня 2022 року, ОСОБА_1 07 грудня 2021 року о 22 год. 00 хв., в місті Київ на вул. Короленківська, 3, керуючи транспортним засобом «Scania G400», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав. Пояснив, що переконавшись в безпечності руху та у відсутності автомобілів, здійснив рух заднім ходом. Під час якого зіткнення не відчув, тому залишив місце ДТП.

Відповідно до п. 10.9 ПДР передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пунктом 2.10 а ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В судовому засіданні досліджено: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 240212 від 13.01.2022 та серії ААД № 240211 від 13.01.2022, схему місця ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, рапорт співробітника поліції від 07.12.2021, реєстраційну картку транспортного засобу «Scania G400», страховий поліс, витяг з адмінпрактики, запит про надання інформації, відеозапис з місця події, копію рапорту від 12.01.2021, зобов`язання про явку для надання пояснень до УПП в м. Києві та пояснення ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки під час руху останній не дотрималвся вимог п. 10.9 ПДР, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу.

Вирішуючи питання щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд виходить з наступного.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується умисною формою вини. Разом із тим, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 на час події усвідомлював, що відбулося ДТП, та умисно залишив місце пригоди.

За таких обставин, з огляду на положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, у виді штрафу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ст. 124, ст. 221, ст. 283-285, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман