ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1374/22 Номер провадження 33/814/1341/22Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О.М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Акрітова П.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Акрітова П.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 13 червня 2022 року о 00 год. 50 хв., в порушення п.2.9а Правил дорожнього руху України, повторно протягом року, в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «ВАЗ-21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Комишня-Вирішальне-Лохвиця Т1724.

Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу Драгер 6810, результат 2,47 проміле алкоголю.

В апеляційній скарзі захисник Акрітов П.К. просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому не заперечує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, проте стверджує, що той не керував транспортним засобом.

Наголошує, що такі обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_2 , а також відеозаписом, який проводили працівники поліції.

Водночас зазначає, що відеозапис суперечить вимогам відповідної інструкції, а тому є недопустимим доказом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

В засіданні судів першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував вживання алкоголю та не ставив під сумнів результати його огляду працівниками поліції на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а за кермом був свідок ОСОБА_2 , який підтвердив цю обставину в суді, належним чином перевірені суддею місцевого суду і не знайшли свого підтвердження.

Так, допитавши у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що його показання є вочевидь надуманими, суперечливими, нелогічними, непослідовними і спростовуються даними відеозапису події та показаннями у засіданні місцевого суду свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поліцейських, які під час патрулювання зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 з метою з`ясування причини перебування його на вулиці в період комендантської години.

Жодних об`єктивних даних, які б свідчили про недопустимість як доказів пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №008454, матеріали справи не містять.

Більше того, ні на місці зупинки, ні під час складання протоколу ОСОБА_1 не заперечував обставин, за яких він керував 13 червня 2022 року о 00 год. 50 хв. автомобілем «ВАЗ-21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Комишня-Вирішальне-Лохвиця Т1724.

Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не оскаржував постанову серії БАВ №588486 від 13 червня 2022 року, відповідно до якої на нього накладене стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КпАП України, оскільки він цього дня о 00 год. 50 хв. керував вказаним автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Всупереч доводам апеляційної скарги, даних, які б давали підстави стверджувати про недопустимість як доказу відеозапису події, в засіданні апеляційного суду не встановлено.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.2 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Факт повторного протягом року вчинення порушення підтверджується даними постанови судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 липня 2021 року, яка набрала законної сили 19 липня 2021 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 та ст.122-4 КпАП України, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Порушень закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови судді не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Водночас, необхідно уточнити у мотивувальній частині постанови, що правильною датою вчинення правопорушення є 13 червня 2022 року, а не 13 серпня 2022 року, як помилково вказав суддя місцевого суду.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Акрітова Павла Костянтиновича залишити без задоволення.

Уточнити у мотивувальній частині постанови судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 вересня 2022 року, що правильною датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення є 13 червня 2022 року, а не 13 серпня 2022 року, як помилково вказав суддя місцевого суду.

В іншій частині постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.