Провадження №33/812/199/22 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Зубар Н. Б.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Стрілець К. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисниці Шевцової Т. М. на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 жовтня 2022 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адмінправопорушення, 20 серпня 2022 року о 18 годині 28 хвилині у місті Вознесенськ по вулиці Михайлівська водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) та пройшов на місці зупинки огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер ARNE 0025 без свідків під відеозапис. Згідно корінця алктотестеру №163 результат склав 1,92 проміле, з яким водій не погодився та на вимогу пройти огляд в лікарні відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисниця Шевцова Т. М. подала апеляційну скаргу спочатку електронною поштою 14 жовтня 2022 року до Миколаївського апеляційного суду, та після її повернення 21 жовтня 2022 року до суду першої інстанції. У скарзі просить поновити їй строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 жовтня 2022 року, а провадження у справі закрити.

Апелянтка вважає, що постанова є необґрунтованою, не відповідає вимогам закону, та винесена зі зміненням кваліфікації дій водія. Зазначає, що суддя визнав ОСОБА_1 винним у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, в той час коли у протоколі водієві інкримінують порушення пункту 2.5 ПДР України, замість пункту 2.9а ПДР України. Але, на думку захисниці, водій пройшов огляд та не відмовлявся від його проходження, внаслідок чого складений працівниками поліції протокол не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Нажаль, суддя першої інстанції вищезазначеним фактам у своїй постанові оцінку не надав, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що є усі підстави для його поновлення, оскільки скарга подана у встановлений строк, але з порушенням порядку її інституційної подачі.

Розгляд справи у суді апеляційної інстанції проведено за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та його захисниці за належним повідомленням, та за відсутності заяв про відкладення слухання справи.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, у їх межах, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, ретельно виклавши його зміст, тест (чек) на вміст алкоголю, відеофіксацію самої події, згідно яких ОСОБА_1 за наявністю ознак алкогольного сп`яніння пройшов огляд на місці зупинки, внаслідок чого стан сп`яніння підтверджено за допомогою алкотестеру, яким встановлено результат в 1,92 проміле.

В той же час водій з результатом огляду на місці зупинки не погодився та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі в установленому законом порядку, чим за складеним протоколом порушив положення п. 2.5 ПДР України.

Так, у відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І і положеннями розділу ІІ Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції та у присутності двох свідків, або за їх відсутності при відеофіксації за допомогою спеціальних технічних пристроїв, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку незгоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки та/або бажанні пройти такий огляд у медичному закладі.

Натомість ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки, за результатами якого встановлено керування автомобілем водієм у стані алкогольного сп`яніння. Між тим з результатами такого огляду на місці зупинки водій не погодився, внаслідок чого повинен був пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Але на вимогу поліцейського пройти такий огляд у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Відтак водій не виконав вимогу поліцейського у відповідності до пункту 2.5 ПДР України, оскільки з результатами огляду на місці зупинки не погодився та відмовився від подальшого проходження огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі.

За таких обставин доводи захисниці про невірне зазначення у протоколі об`єктивної сторони адміністративного правопорушення та нормативного акту, який передбачає адміністративну відповідальність за такі дії, спростовуються як положеннями пунктів 2.5 і 2.9а ПДР України, так і диспозицією статті 266 КУпАП і частини 1 статті 130 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність водія за відмову від проходження огляду «відповідно до встановленого порядку» у лікарні при незгоді водія з показниками огляду на місці зупинки, про що безпосередньо вказано у протоколі, який складено відносно водія ОСОБА_1 . А зазначення у ньому же даних про показники Драгера, внаслідок проходження огляду водієм на місці зупинки, лише підтверджують обґрунтованість підозри працівників поліції у знаходженні водія в стані алкогольного сп`яніння.

Не суперечить цьому і зміст постанови судді, яка у відповідності до протоколу зазначає про знаходження водія в стані алкогольного сп`яніння при незгоді з результатами огляду на місці зупинки та відмови від його проходження в установленому законом порядку у лікарні.

Не містить постанова і посилання на інший пункт 2.9а ПДР України, що могло б вплинути на зміну кваліфікації дій водія. Навпаки, факт одночасного проходження огляду на місці зупинки з підтвердженням стану алкогольного сп`яніння, з результатами якого не погодився водій та відмовився від його подальшого проходження в установленому законом порядку, призвели до суперечностей доводів захисниці водія, які викладені нею у апеляційній скарзі.

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписах, здійснених працівниками поліції за допомогою спеціальних технічних засобів, чеком з алкотестеру Драгера на вміст алкоголю в крові з результатом у 1,92 проміле та актом освідування на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозаписів вбачається, що водій пояснював свій стан вживанням алкоголю напередодні, та вживанням енергетичних напоїв у день, коли його було зупинено працівниками поліції (запис з 19.08). Тому водій пройшов огляд на місці зупинки, який показав перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, який здивувався цьому, не погодився з його результатами, але відмовився від подальшого проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні (запис з 19.16).

За таких обставин, усі заперечення стосовно того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, спростовується вказаним відеозаписом.

Тому, при прийнятті рішення, суддя обґрунтовано врахував відеозапис, який узгоджується з протоколом та відповідно до вимог статті 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, та свідчить про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, які підтверджені при огляді водія на місці зупинки, та впливають на характеристику керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Однак з результатами огляду на місці зупинки водій не погодився та відмовився від подальшого огляду у встановленому законом порядку, у медичному закладі.

За таких обставин доводи апелянтки про порушення представниками поліції процесуальних та матеріальних прав водія при складенні протоколу, з огляду до положень КУпАП, не є слушними.

Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та у відповідності до якої відносно нього 20 серпня 2022 року складено адміністративний протокол.

Разом з тим складна конструкція об`єктивної сторони з правильною кваліфікацією дій водія у адміністративному протоколі призвела як до не зовсім точного викладення судом у постанові кваліфікації його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП, так і адвокаткою водія у апеляційній скарзі, а саме з врахуванням проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з результатами якого він не погодився та відмовився від подальшого проведення такого огляду у встановленому порядку, судом помилково кваліфіковані такі дії водія ні як відмова від проходження огляду у встановленому порядку, що відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а як керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню з ухваленням нової про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у точній відповідності до складеного відносно нього 20 серпня 2022 року адміністративного протоколу.

Підстав для кваліфікації дій водія ОСОБА_1 за іншою статтею КУпАП не вбачається.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 слід призначити відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 - Шевцової Т. М. задовольнити частково.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 жовтня 2022 року скасувати та постановити нову.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумом громадян, а саме 17 000 грн в дохід держави (рахунок: UA0014001, отримувач: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, який підлягає сплаті не пізніше, як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп. (отримувач коштів: Микол.ГУК/тг м.Вознесенськ/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0014446, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), призначення платежу: «00»).

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова