Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Мамченка І.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 20.06.2021 о 02 год. 48 хв. в с. Лаврів по вул. Центральній, Луцького району, керував транспортним засобом «Фіат Темпра» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не надано належної оцінки його доводам. Вказує, що він не керував транспортним засобом, а переліз на місце водія щоб допомогти ОСОБА_3 увімкнути автомагнітолу. Зазначає, що вказана обставина підтверджується записом з відео реєстратора працівників поліції та бодікамер. Також зазначає, що відмова від проходження огляну на стан сп`яніння зафіксована з порушенням нормативно-правових актів, які регламентують це питання. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.

Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину повністю підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №073026 від 20 червня 2021 року (а.с.1), який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зафіксовано ознаки сп`яніння останнього: запах алкоголю з порожнини рота, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, також в графі пояснення ОСОБА_1 власноручно написав, що з протоколом згідний, відеозаписами з бодікамер працівників поліції також зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в присутності двох свідків (а.с.3), а також іншими матеріалами справи.

Про застосування нагрудних бодікамер вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, враховуючи таке.

Як вбачається з відеозапису з відео реєстратора, водій автомобіля «Фіат Темпра» рухається на зустріч працівникам поліції, після того, як водій побачив транспортний засіб поліцейських, він зупинився на узбіччі та вимкнув фари. У світлі фар автомобіля працівників поліції видно, що в автомобілі, який зупинився, знаходяться троє осіб, при цьому ніхто з них не змінював своє розташування та з автомобіля не виходив (а.с.3).

З диску із відеозаписами з бодікамер працівників поліції, який міститься у матеріалах справи вбачається, що після зупинки транспортного поліцейський неодноразово пропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі в присутності двох свідків, на що він відмовився. Під час тривалого спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факт керування ним транспортним засобом (а.с.3).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Крім того, допитані місцевим судом працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , який в подальшому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 в апеляційні скарзі про те, що він не керував транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Показаннями працівників поліції в сукупності з відеозаписами, які долучені до матеріалів даної справи (а.с.3), також повністю спростовуються і показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (рідної сестри правопорушника) про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем. А за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_6 .. Тому показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не беруться апеляційним судом до уваги.

Доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи не долучено письмових пояснень свідків, хоча і мають місце, однак не можуть бути підставою для скасування постанови судді щодо ОСОБА_1 , так як жодним чином не спростовують доказів винності ОСОБА_1 , зокрема відеозаписів та показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Також вартою відмітити, що свідок ОСОБА_7 , який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, був безпосередньо допитаний місцевим судом.

Місцевий суд також правильно зазначив у своєму рішенні, що сам ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що власноручно зазначив у протоколі щодо нього (а.с.1).

Таким чином, проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2022 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов