БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/327/22
Провадження № 3/730/165/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2022 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Стрижак Я.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністратавне правопорушення ОСОБА_1 27 липня 2022 року о 02-15 год. в с. Головеньки по вул. Центральна керував мотоциклом «Мустанг МТ200-8», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота); від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці приладом «Алкофор-505» та проведення такого огляду в лікарні водій відмовився, що зафіксовано на відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав і пояснив, що після опівночі 27 липня 2022 року він разом зі своїм другом ОСОБА_2 на мотоциклі поїхали в с. Головеньки, транспортним засобом керував він. В с. Головеньки в альтанці відпочивали з дівчатами, а його мотоцикл стояв поруч і світив фарою. Невдовзі біля них проїхав автомобіль ЗСУ, а через деякий час прибули працівники поліції, які давали йому продувати на місці трубку, але та нічого не показала. Однак, поліцейські змусили його сказати, що вживав пиво, але це залишилось за кадром відеозапису. Відмовився від запропонованого поліцейськими освідування на місці й у лікарні за своєю волею, так як у дійсності спиртних напоїв не вживав і момент керування ним мотоциклом не зафіксовано. Має посвідчення водія категорії «А».

Захисник у судовому засіданні зазначив, що на доданому працівниками поліції до протоколу відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 мотоциклом; в матеріалах справи відсутні направлення до медичного закладу на освідування чи акт про відмову, сертифікат відповідності на алкотестер й у протоколі не зазначено його серійний номер, а також яким приладом проводився відеозапис; відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом; не вручено копію протоколу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом положень ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається зі змісту складеного працівниками поліції протоколу, в ньому зазначено, що ОСОБА_1 керував мотоциклом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці й у медичному закладі, на підтвердження чого додано відеозапис.

З пояснень допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слідує, що після опівночі 27 липня 2022 року вони разом зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відпочивали в альтанці с. Головеньки, коли повз них проїхав автомобіль ЗСУ, а через деякий час прибули працівники поліції, які в силу дії комендантського часу відправили їх додому. ОСОБА_1 з ОСОБА_2 приїхали до них на мотоциклі, але на момент прибуття поліцейських ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, мотоцикл стояв поруч з альтанкою й освітлював її фарою. В їх присутності ОСОБА_1 спиртного не вживав, а чи пив алкогольні напої до приїзду їм невідомо, проте на вигляд був тверезий.

Аналогічні обставини зафіксовані й у відібраному адвокатом Биковцем В.В. згідно Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» письмовому поясненні від ОСОБА_2 .

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що на час приїзду працівників поліції він не керував мотоциклом та не зафіксовано факт його зупинки, в зв`язку з чим не може бути притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом», але таке визначення наведено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За змістом п.1 ст.8 Конвенції про дорожній рух, ратифікованої Указом Президії ВП УРСР №2614-УПІ від 25.04.1974р., - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Норми чинного законодавства не містять вимоги, що поліцейські повинні безпосередньо спостерігати та записувати рух транспортного засобу, таку інформацію вони можуть отримувати й з інших джерел; мотоцикл без водія не міг самостійно доїхати з с. Високе до с. Головеньки; таким водієм був саме ОСОБА_1 , що не оспорюється ним самим та підтверджується поясненнями залучених стороною захисту свідків й у відповідності до положень ч.1 ст.251 КУпАП є одними з джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на відсутність направлення до медичного закладу на освідування чи акта про відмову, сертифіката відповідності на алкотестер й незазначення в протоколі його серійного номера, а також яким приладом проводився відеозапис, відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, невручення копії протоколу, не впливають на прийняття рішення по суті розгляду справи.

Водночас, на доданому до протоколу відеозаписі з технічного засобу не зафіксовано висунутої поліцейськими ОСОБА_1 вимоги про проходження в установленому порядку огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння: поліцейські лише пропонують водію варіанти дій - огляд на місці за допомогою алкотестера, в медичному закладі, а також можливість відмови від даного огляду, при цьому не роз`яснюючи наслідків такої відмови. Вказані дії працівників поліції не дають підстав для висновку, що ними була висунута саме вимога водію пройти в установленому порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як то передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху, що є імперативною нормою й не дозволяє працівнику поліції тлумачити її на власний розсуд, зокрема, повідомляти водію про можливість відмови від такого огляду й без одночасного роз`яснення наслідків цих дій.

При цьому, поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що протокол на нього буде складено за ст.130 КУпАП саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не за відмову від проходження освідування, що є нетотожними кваліфікуючими ознаками, так як випливають з порушень різних приписів Правил дорожнього руху (п.2.9а й п.2.5, відповідно).

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спочатку заперечував вживання алкоголю, але згодом, і цей проміжок часу за його участю не зафіксовано на відеокамеру, сказав, що вживав пиво, що може давати обгрунтовані підстави для висновку про вчинення стосовно нього певного психологічного тиску з боку працівників поліції, як то вказує притягуваний у судовому засіданні.

При цьому, суд зважує і на ту обставину, що згідно матеріалів відеозапису поліцейський, перебуваючи близько до ОСОБА_1 , не констатував у нього запаху спиртного з ротової порожнини як однієї з ознак алкогольного сп`яніння, хоча вказав її в протоколі; також поліцейським не було озвучено ОСОБА_1 інших підстав вважати, що той перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Разом з тим, відеозапис запахів не передає, у той час як по розмові, по координації рухів, по поведінці, судити про нетверезий стан ОСОБА_1 відсутні підстави.

Натомість, за приписами ч.1 ст.266 КУпАП, ч.2 глави І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають не всі водії транспортних засобів, а лише ті, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння.

Відтак, вищевказані дії працівників поліції вчинені з порушенням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції й істотно обмежують законні права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , а отже складений ними протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення притягуваним правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з нього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 40-1, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.294 КУпАП.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець