Справа № 727/8308/22
Провадження № 3/727/3192/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня2022 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Терещенко О.Є., розглянув-ши матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміні-стративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, пе-редбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №247 229 від 14.09.2022 року вбачається, що 14.09.2022 року о 19 год. 25 хв. в м. Чернівці по вул. Естонській, 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2411, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння останній відмовився на місці та в лікаря нарколога, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

11 жовтня 2022 року особою, відносно якої складено протокол, було подано за-перечення на протокол, згідно яких ОСОБА_1 вказує, що він не керував транспорт-ним засобом при зазначених в протоколі обставинах.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Крамар І.І., в судовому засіданні вину під-захисного заперечувала та пояснила, що автомобілем 14.09.2022 року при зазначених в протоколі обставинах ОСОБА_1 не керував. Вказала на неповноту та невідповідність долучених до справи відеозаписів обставинам, наведеним в протоколі про адміністра-тивне правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Крамар І.І., дослідивши письмові та відео- ма-теріали справи, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, при зазначених в протоколі обставинах, а тому справу щодо ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопору-шення, виходячи з наступного.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транс-портним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препа-ратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної осо-би в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими процесуальними документами і зокрема висновком експерта.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою осо-бою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, пов-ному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись за-коном і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5, пп. а) п. 2.9 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забо-роняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебу-ваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`я-ніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реак-ції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані тако-го сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку ог-ляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікар-ських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за змістом диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальності за цим законом підлягають особи, які керують транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або особи, які керували транспортним засобом та відмовились від проходження відпо-відно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Разом з тим, при перегляді відеозаписів з бодікамер поліцейських, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції (а.с.7), судом не встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

В той же час, керування транспортним засобом ОСОБА_1 спростовується його власними показами, наведеними в письмовому запереченні, та показами його захисника Крамар І.І., які вказали, що 14.09.2022 року, при зазначених в протоколі обставинах, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом ГАЗ2411, д.н.з. НОМЕР_1 .

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі, суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

На підставі викладеного та дослідивши наявні докази по даній адміністративній справі в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопору-шення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апе-ляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.Є.Терещенко