Справа №443/977/22
Провадження №3/443/485/22
ПОСТАНОВА

іменем України

26 вересня 2022 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Державного агенства меліорації та рибного господарства України Управління державного агенства рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 90 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 16.07.2022 близько 20 год 00 хв на річці Дністер в смт. Журавно Стрийського району Львівської області ловив рибу на вудочку та піймав особину, занесену в Червону книгу України, вирезуб причорноморський, не вживши при цьому заходів щодо негайного її повернення в природне середовище, чим порушив п.3.14 та п. 4.10. Правил спортивного і любительського рибальства, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 2 статті 90 КУпАП. Матеріальна шкода становить 10 000 грн.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у належний спосіб, про причини неявки суд не повідомив.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд зауважує, що ОСОБА_1 не подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 26.09.2022 та не повідомляв суд про причини неприбуття на виклик суду, а також не подавав інші клопотання щодо вжиття судом певних процесуальних дій, зокрема: про витребування доказів, виклик свідків тощо. Крім цього, матеріали справи не містять фактичних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 висловлював усно або у письмовій формі аргументи щодо незаконності дій працівників поліції та складеного на нього протоколу.

З огляду на викладене, беручи до уваги дату вчинення адміністративного правопорушення, належне і своєчасне повідомлення особи про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає, що в силу приписів частини 2 статті 268 КУпАП наявні обґрунтовані підстави для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 90 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 90 КУпАП адміністративним правопорушенням є погіршення, знищення середовища перебування (зростання) тварин і рослин, види яких занесені до Червоної книги України або які охороняються відповідно до міжнародних договорів України, знищення, незаконне або з порушенням встановленого порядку вилучення їх із природного середовища, а також порушення умов утримання (вирощування) тварин і рослин зазначених видів у ботанічних садах, дендрологічних та зоологічних парках, інших спеціально створених штучних умовах, що призвело до їх загибелі, каліцтва (пошкодження), інші порушення порядку охорони, використання і відтворення таких видів тварин і рослин.

Згідно з пунктом 3.14 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.99, забороняється лов морських ссавців, риби та інших водних живих ресурсів, занесених до Червоної книги України.

Відповідно до пункту 4.10. зазначених Правил забороняється любительський лов таких видів водних ссавців, риб і водних безхребетних: інших видів, занесених до Червоної книги України.

Згідно з даними, які містяться у Червоній книзі України, до неї занесена риба вирезуб причорноморський.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 90 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення №051 від 16.07.2022, згідно з яким ОСОБА_1 16.07.2022 близько 20 год 00 хв на річці Дністер в смт.Журавно Стрийського району Львівської області порушив вимоги щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України, виловивши з річки на вудочку рибу виду вирезуб причорноморський та не вживши при цьому заходів щодо негайного її повернення в природне середовище (а.с.2);

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення, у яких він підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2);

долученим до матеріалів справи відео на носії інформації (компакт-диску), яке дозволяє чітко встановити обставини справи, дії, поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та з якого вбачається, що ОСОБА_1 повернув у природнє середовище в живому вигляді зловлену ним рибу (а.с.4).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказування у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт незаконного вилучення ОСОБА_1 тварини (вирезуб причорноморський), вид якої занесений до Червоної книги України, з природного середовища, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті90 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 90 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 статті 90 КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Суд не застосовує санкцію частини 2 статті 90 КУпАП в частині конфіскації незаконно здобутого, оскільки виявлена у ОСОБА_1 риба вирезуб причорноморський відпущена у водойму, про що свідчить відповідний запис уповноваженої особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статтею 4 ЗУ «Про судовий збір».

Зважаючи на обставини справи та приписи статті 40 КУпАП, суд доходить переконання, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 23, 25, 33, 40, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 90 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів