Справа № 571/962/22
Провадження № 3/571/512/2022

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в особі судді Комзюк А.Ф., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Т.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Александрова Д.О., розглянувши в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №120056 від 27.07.2022, 27 липня 2022 року о 20 годині 25 хвилин в смт.Томашгород по вул.1-го Травня, Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував мопедом «SUZUKI», без реєстраційного номера з явними ознаками алкогольного сп`ягніння: запах алоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 27 липня 2022 року близько 20 години приїхав в смт.Томашгород до ОСОБА_2 , який зі знайомими сидів біля гаражів та розпивав спиртне. Він припаркував мопед, ті запропонували випити. До цього алкогольних напоїв він не вживав і наміру керувати транспортним засобом далі він не мав, тому приєднався до них. Через деякий час до них підійшли поліцейські, запропонував пройти освідчення на визначення стану алкогольного сп`яніння. Він відмовився, оскільки знав, що тест покаже стан сп`яніння, більш того, мопедом не керував. Двох його знайомих запросили бути свідками. Пояснював працівникам поліції, що не керував транспортним засобом та не мав наміру керувати, просив надати докази того, що він керував транспортним засобом, але його ніхто не слухав. Просить справу закрити.

Поліцейський ОСОБА_3 повідомив, що приданими силами було виявлено особу, яка керувала незареєстрованим у встановленому законом порядку транспортним засобом та без мотошолому. Шляхом переслідування ОСОБА_1 був зупинений у дворах біля будинків. Переслідували особу на службовому автомобілі, який не був обладнаний відеореєстратором. Водію було запропоновано пройти освідчення на визначення стану алкогольного сп`яніння, останній відмовився в присутності двох свідків, які були поряд. Увімкнути бодікамеру не встиг, а тому зйомка проводилася на мобільний телефон. Поряд з цим, ст.40 Закону України «Про національну поліцію» надає поліцейським право здійснювати відеофіксацію іншими засобами. Протокол про невиконання вимоги про зупинку на ОСОБА_1 не складали.

Свідок ОСОБА_4 будучи попередженим про кримінальну відповідальність повідомив, що 27.07.2022 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходився біля гаражів в смт.Томашгород по вул.Соборна, точної адреси не знає. Близько 20 години до них під`їхав ОСОБА_7 , запропонували випити з ними. Приблизно через 20 хвилин до них підійшов працівник поліції, запитав чий мопед, коли ОСОБА_7 повідомив що його, запропонували пройти освідчення на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак той відмовився. Через 10 хвилин під`їхало ще двоє поліцейських. Працівники поліції спілкувалися з ОСОБА_1 , а вони з хлопцями стояли неподалік. Потім хлопцям запропонували підписати чистий бланк протоколу. Нагрудних камер на одязі поліцейських не бачив.

За клопотанням захисника в судове засідання викликалися свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , які зазначені в протоколі, однак свідки в судові засідання 22.09.2022 та 05.10.2022 не з`вилися.

В судовому засіданні захисник зазначив, що поліція не зупиняла ОСОБА_1 , доказів керування не має, свідки керування відсутні, тому особа не є суб`єктом правопорушення за статтею 130 КУпАП. З постановою серії БАБ № 302006 ОСОБА_1 не згоден, вказана постанова ним оскаржена, рішення за результатами оскарження станом на даний час не прийняте. Відеодоказів керування та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суду не надано. Доданий до протоколу диск з відеозаписом є недопустимим доказом в силу того, що згідно властивостей відеозапису, відео було створено 28.07.2022 року о 09 год. 08 хв., а події згідно протоколу відбувались 27.07.2022 року о 20 год. 25 хв.. Крім того, на відео відсутня дата, час, номер портативного відеореєстратора та вбачається, що відео записано на мобільний телефон. Водночас, поліції не дозволено використовувати під час несення служби власні відеозаписуючі пристрої. Статтями 31, 40 ЗУ "Про національну поліцію" передбачено, що поліція, для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі превентивні заходи як технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. На адвокатський запит повідомлено, що працівники відділення поліції забезпечені технічними засобами для відеофіксації-нагрудними бодікамерами. Обов`язок щодо доказування вини особи відповідно до ст.251 КУпАП покладається на поліцейського. В даному випадку діє презумпція невинуватості до тих пір, доки стороною обвинувачення ( в особі поліцейського) не було доведено належними та допустими доказами його вини. За вказаних обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є відмова особи від проходження відповідно до установленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Указаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Сам огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1 і 2 ст. 266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови, п.6 Інструкції).

І лише у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, огляд та складання висновку за його результатами проводиться в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Оглянутим в судовому засіданні відеозаписом встановлено, що на СD-R диску міститься один файл відеозапису який розпочався з того, що поліцейський та ОСОБА_1 знаходяться біля господарських будівель поряд із транспортним засобом марки «SUZUKI». Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що в нього явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запитав, чи буде він проходити тест на місці зупинки, чи буде дути в Aлкотест драгер, на що ОСОБА_1 відмовився. Поліцейський повідомив, що відносно нього будуть складені матеріали по статті 130 КУпАП, які будуть розглядатися в Рокитнівському районному суді.

Поряд з цим, згідно властивостей даного відеозапису встановлено, що відео створено 28.07.2022 року о 09 год. 08 хв., а події згідно протоколу відбувались 27.07.2022 року о 20 год. 25 хв.. Крім того, на відео відсутня дата, час, номер портативного відеореєстратора та вбачається, що відео записано на мобільний телефон.

Відповідно до ст.ст.31,40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби , що мають функції фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Відповідно до п.4, п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року №1026 (далі Інструкція №1026), під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкція №1026, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції.

На запит адвоката відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області листом №7854 від 02.09.2022 повідомило, що працівники СРПП відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області забезпечені технічними засобами відеофіксації, а саме нагрудними бодікамерами, кількість яких складає 8 штук.

Як вбачається з переглянутого у судовому засіданні відеозапису, відеозапис не містить відомостей у підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з порушенням правил дорожнього руху, у зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції, та як зазначив поліцейський у судовому засіданні, був зупинений шляхом переслідування. Сам же відеозапис здійснений на мобільний телефон, а не на портативний відеореєстратор.

Як встановлено, відеофіксацію поліцейським здійснена з порушенням вимог Інструкції №1026.

Крім того, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що близько 20 години до них під`їхав ОСОБА_7 та приблизно через 20 хвилин до них підійшов працівник поліції, запитав чий мопед, а коли ОСОБА_7 повідомив що його, запропонували пройти освідчення на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак той відмовився. Показання свідка ОСОБА_4 не спростовані, більш того, суд двічі викликав в судове засідання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , які зазначені у протоколі, однак в судове засіданні вказані свідки не прибули, поліцейський також не забезпечив їх явку до суду.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з позицією захисту, що долучений до протоколу СD-R диск є неналежним та недопустимим доказом у справі.

Також суд не приймає до уваги копію постанови серії БАБ №302006 від 27.07.2022, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.5,ч.6 ст.121, ч.1,ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки постанова оскаржується і законної сили не набрала, а відтак не може бути доказом у справі.

Відповідно до ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст.62 Конституції України.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголошує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у них, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.

Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд дійшов висновку, що при проведенні огляду на стан сп`яніння поліцейським не дотримано вимог закону, оскільки у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які беззаперечно стверджували, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Повний текст постанови складено 07.10.2022.

Суддя А.Ф.Комзюк