Справа № 946/7005/22
Провадження № 3/946/2713/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2022 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 173, 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть справи

1.1. Згідно наданих матеріалів, приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався на адресу працівників патрульної поліції нецензурною лайкою, чим порушив громадській порядок та спокій громадян.

1.2. Також, 13.10.2022 року приблизно о 14 годині 35 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , не виконував неодноразове розпорядження про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства у формі нецензурної лайки в бік співробітників поліції.

ІІ. Процедура та позиції учасників судового провадження

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 14.10.2022 року, справа №946/7005/22 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.2. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 14.10.2022 року, справа №946/7004/22 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.3. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2022 року матеріали справ №946/7005/22 (провадження №3/946/2713/22), №946/7004/22 (провадження №3/946/2712/22), об`єднані до одного провадження, з привласненням новій справі №946/7005/22 (провадження №3/946/2713/22).

2.4. У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що у зазначений день він пішов з двома онуками до магазину по воду. На зупинці громадського транспорту він побачив конфлікт працівників поліції з військовослужбовцем учасником бойових дій на Донбасі. При цьому, автомобіль поліцейських стояв на пішохідному переході. Він запропонував працівникам поліції прибрати автомобіль, оскільки він створює аварійну обстановку, на що йому відмовили, пояснюючи, що працюють проблискові маячки. Тоді він сказав, що повідомить про цей факт на лінію «102». Після цього, працівники поліції почали на нього кричати, щоб він не знімав, заламувати руки, хоча він відеозйомку не здійснював. Невдовзі прийшла дружина. Далі на нього наділи кайдани. Діти сиділи на зупинці та бачили все, що відбувається. Неодноразові вимоги назвати свої прізвища та звання працівники поліції ігнорували. Коли прийшла невістка та почала їх фотографувати, командир почав за нею гнатись, у зв`язку із чим, вона майже не потрапила під колеса автомобілю. Вона не хотіла показувати свій телефон, оскільки її чоловік (мій син) наразі перебуває в лавах Збройних Сил України. Після цього, його безпідставно заарештували. Через неправомірні дії працівників поліції йому стало зле, оскільки він хворіє на цукровий діабет. На додаткові питання пояснив, що нецензурною лайкою взагалі не виражався, коли працівники поліції безпідставно почали заламувати йому руки та робити боляче, він лише сказав, що сам може зламати. Чоловіки, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, не є його знайомими.

В останнє судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, звернувшись із заявою про відрядження за межі України.

2.5. Поліцейський роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП Бааджи А.Б., який складав протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП та протокол про адміністративне затримання, пояснив, що 13.10.2022 року він спільно з поліцейським роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП Узуном В.С. патрулювали містом. На пішохідному переході по вул. Шевченка в м.Ізмаїл вони побачили припакований автомобіль, у зв`язку з чим, запропонували водію вказаного автомобілю проїхати вперед, а самі стали за ним. Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно цього водія, до них підійшли двоє чоловіків у стані алкогольного сп`яніння та почали вимагати прибрати автомобіль з пішохідного переходу. Вони пояснили, що на автомобілі ввімкнені проблискові маячки та у відповідності до Правил дорожнього руху (надалі ПДР) вони можуть відступати від їх дотримання. Після цього вони пішли, а потім повернулись та почали порушувати громадський порядок. До чоловіків у стані алкогольного сп`яніння приєдналось ще 5-6 чоловіків, які почали кричати, що вони є військовослужбовцями, а вони займаються бозна-чим, вимагати показати посвідчення тощо. Під час конфлікту до них підійшов ОСОБА_1 , який був тверезий, та також запропонував прибрати їх автомобіль з пішохідного переходу. В цей час, водій, відносно якого вони складали матеріали за паркування транспортного засобу з порушенням ПДР, поїхав з місця та, як наслідок, уник відповідальності за вчинене. ОСОБА_1 почав показувати телефон, намагатись зафіксувати на нього їх порушення та зателефонувати на лінію «102». Звернув увагу, що їх було близько шести осіб, частина з яких перебували у стані алкогольного сп`яніння; вони кричали, порушували дистанцію тощо. Їх, в свою чергу, було двоє та при них була зброя. Вони вимагали дотримуватись громадського порядку, проте вказані особи, в тому числі, ОСОБА_1 на зауваження не реагували, виражались нецензурною лайкою. Під час конфлікту ОСОБА_1 сказав напарнику, що він зламає йому руку, потім запропонував застрелити його, після цього, що йому стало зле, оскільки він діабетик. Вони запропонували ОСОБА_1 поїхати за ліками. Прибігла його невістка, почала знімати на телефон, а потім побігла під автомобіль. Після цього, вони затримали ОСОБА_1 , доставили його до відділення поліції, де склали матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст.173, 185 КУпАП. На додаткове питання пояснив, що, дійсно, конфлікт з ОСОБА_1 почався через те, що він начебто знімав на телефон, що, на його думку, заборонено у відповідності до статті 114-2 КК України.

2.6. Поліцейський роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП Узун В.С., який складав протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП, надав пояснення, аналогічні поясненням поліцейського роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_2 . Додатково зазначив, що коли він взяв ОСОБА_1 за руку, він почав чинити опір, виражаючись нецензурною лайкою та погрожуючи розбити його об асфальт.

2.7. ОСОБА_3 , будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 . У вказаний день вона поверталась з роботи та через дорогу побачила, як працівники поліції заламують її чоловікові руки. Трирічний онук в цей час сидів на лавочці, старшого - не бачила. Навкруги було багато людей. Вона почала намагатись з`ясувати причину таких дій, представитись, проте працівники поліції її ігнорували. Потім її чоловікові стало зле, оскільки він хворіє на цукровий діабет. Незважаючи на те, що погане самопочуття її чоловіка було видно візуально, працівники поліції все одно заламували йому руки та наділи кайдани. Коли конфлікт був вичерпаний, працівники поліції самі визнали, що ОСОБА_1 просто потрапив під «гарячу руку».

2.8. Свідок ОСОБА_4 надала пояснення, згідно з якими у вказаний день свекор пішов з баклажками та її дітьми по воду. Через годину прибіг старший син та повідомив, що працівники поліції викручують дідусю руки та саджають його в машину. Вона зателефонувала свекру, він повідомив їй, щоб вона не приїжджала, оскільки все гаразд. Потім прийшла свекруха та розповіла, що її чоловіка працівники поліції забрали до відділу поліції, оскільки він знімав на телефон. Потім свекруха пішла, а коли повернулась та взяла ключі від автомобілю, вона пішла за нею. Одночасно вона ввімкнула відео на телефоні та почала знімати. Коли працівник поліції побачив це, він почав за нею бігти, у зв`язку із чим, вона ледь не потрапила під колеса автомобілю. Працівники поліції вимагали віддати телефон, на що вона відмовилась, оскільки це її власність.

ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування

3.1. Кодекс про адміністративні правопорушення України (далі за текстом КУпАП).

Стаття 7. Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом […].

Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність […].

Стаття 173. Дрібне хуліганство

Дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Стаття 185. Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця

Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Стаття 247. Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення […]

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 260. Заходи забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення

У випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 261. Адміністративне затримання

Про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

3.2. Кримінальний процесуальний кодекс України (далі за текстом КПК України)

Стаття 114-2. Несанкціоноване поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану

1. Поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, у тому числі про їх переміщення територією України, якщо така інформація не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України чи Службою безпеки України або в офіційних джерелах країн-партнерів, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

2. Поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

3.3. Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року (далі за текстом Закон №580-VIII)

Стаття 29. Вимоги до поліцейського заходу

1. Поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

2. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

3. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

4. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

5. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

6. Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

7. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Стаття 42. Поліцейські заходи примусу

1. Поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

1) фізичний вплив (сила);

2) застосування спеціальних засобів;

3) застосування вогнепальної зброї.

2. Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Стаття 43. Порядок застосування поліцейських заходів примусу

1. Поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Стаття 44. Застосування фізичної сили

1. Поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

ІV. Оцінка судді

4.1. Вислухавши ОСОБА_1 , працівників поліції, які оформляли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла такого висновку.

4.2. Принцип 7 Рекомендації No R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій визначає, що обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч.2 ст.251 цього Кодексу). Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а вимагання від особи надання доказів на свій захист і спростування такого протоколу, є неприпустимим в контексті принципу презумпції невинуватості.

4.3. Переглянувши відеозаписи, які містяться на долученому до матеріалів справи оптичному диску, суддею встановлено, що працівники національної поліції спілкуються з двома особами чоловічої статі, які мають ознаки алкогольного сп`яніння, виражаються нецезурною лайкою та проявляють явну зневагу до них. В цей час, підійшов ОСОБА_1 та зробив зауваження працівникам поліції щодо паркування автомобілю на пішохідному переході, зазначивши, що має намір зателефонувати на номер «102». У відповідь, працівник поліції почав застосовувати до нього силу, викручувати руки, вимагаючи видалити запис, оскільки у відповідності до вимог діючого законодавства відеозйомка військовослужбовців та працівників поліції під час воєнного стану заборонена. Під час заламування рук, ОСОБА_1 закричав від болю та сказав, що сам може переламати. Далі, ОСОБА_1 запропоновано проїхати до відділення поліції. Сторонні люди, які перебували поруч, почали робити зауваження працівникам поліції щодо неправомірних дій, вимагаючи залишити ОСОБА_1 у спокій.

4.4. Законом №580-VIII визначено випадки, коли і при яких умовах поліцейські можуть застосувати силу: (1) для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб; (2) припинення правопорушення; (3) затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

4.5. Будучи опитаними у судовому засіданні поліцейські пояснили, що правопорушення ОСОБА_1 полягає у здійснені їх відеозйомки під час воєнного стану в порушення ст.114-2 КК України.

4.6. Проте, на думку судді, норма КК України, на яку послалася особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , не забороняє особі здійснювати відеозйомку поліцейських під час виконання ними обов`язків та стосується несанкціонованого поширення інформації саме про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненого в умовах воєнного або надзвичайного стану.

4.7. Крім того, у відповідності до статті 9 Закону України «Про державну таємницю» № 3855-XII від 21.01.1994 року заборонено фотографувати та фіксувати на відео військові об`єкти такі, як: підготовку та проведення військових операцій; стратегічне та мобілізаційне розгортання військ; найважливіші показники, що характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову та мобілізаційну готовність, бойову й іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення ЗСУ; дислокацію, характеристики пунктів управління ЗСУ; геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані, що мають значення для оборони країни; системи озброєння; показники розвитку Збройних Сил України та їх можливостей; склад, завдання і матеріально-технічне забезпечення розвідувального органу Міністерства оборони України; особовий склад Сил спеціальних операцій Збройних Сил України, а також осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі із Силами спеціальних операцій Збройних Сил України; методи та результати ведення руху опору, оперативний резерв і мережа осередків руху опору.

4.8. Відтак, суд дійшов висновку про те, що знімання поліцейського на камеру не охоплюється нормами КК України або КУпАП, а є правом цивільним, та якщо вже вважати його порушеним, то таке право підлягає захисту в судовому порядку, а серед способів захисту порушеного цивільного права застосування сили не передбачено. Отже, дії правоохоронців по застосуванню сили у відповідь на ймовірну зйомку, без завчасного попередження, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

4.9. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, а також в учиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця через їхню участь в охороні громадського порядку. Склад даного адміністративного правопорушення є формальним, що мається на увазі, воно вважається закінченим з моменту вчинення.

4.10. При цьому, вимоги поліцейського та їх розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

4.11. Відтак, враховуючи, що вимоги поліцейського щодо видалення відеозйомки не знайшли свого законодавчого обґрунтування, суддя приходить беззаперечного висновку про недоведеність допустимими і належними доказами вини ОСОБА_1 у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

4.12. Так само, на думку судді, матеріали справи не містять доказів щодо вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

4.13. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), пункт 54; «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), пункт 55).

4.14. Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкцій, які визначені національним законом за вчинення правопорушень, передбачених статтями 173, 185 КУпАП, порівнюючи її з санкціями кримінальних правопорушень, передбачених статтями 296, 342 КК України, вважаю, що адміністративні правопорушення за статтями 173, 185 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальними». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до частини треьтої якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

4.15. Прецедентна практика ЄСПЛ вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

4.16. Суддя вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам ОСОБА_1 , оскільки вони на висновки не впливають.

V. Висновок судді

5.1. За вказаних обставин, суддя дійшла висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 173, 185 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 173, 185, 247, 251, 252, 266, 276-280, 283 КУпАП , суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173, 185 КУпАП.

2. Копію постанови надіслати для відома ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: