ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/634/22
Провадження №3/477/554/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем Боровик С.С.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого не офіційно водієм, зареєстрованого та мешкаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №210994 від 07 серпня 2022 року, об 10:37 того дня, ОСОБА_1 керував мопедом марки «YAMAHA» (без реєстраційного номеру), рухаючись по вул. Грушевського в с.Пересадівка Миколаївського (раніше територія Вітовського) району Миколаївської області) в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння був здійснений зі згоди водія на місці зупинки за допомогою алкотестера «Alcotest Drager 6810», тест якого показав 0.91 проміле алкоголю, чим порушив підпункт а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що після зупинки поліцейські сказали йому продути алкотетстер. Допустив, що у нього можливо був запах алкоголю, оскільки ввечері напередодні він вжив пива. Він продув алкотестер, який показав, що він був у стані алкогольного сп`яніння. Він був не згоден з продуттям, оскільки поліцейські надали йому алкотестер вже із розпечатаною прикріпленою трубкою для видихання. Але поліцейські нічого не звернули на це уваги, вказавши, що він має право це оскаржити, хоча продувати алкотестер на місці зупинки він міг тільки за своєї згоди. Після того як він продув алкотетстер, то поліцейські відразу склали на нього протокол та дали його підписати разом з супутніми документами, і не запитували чи згоден він з результатами продуття алкотестера, і не роз`яснювали його право бути незгодним та пройти повторний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Суд, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши докази в справі, прийшов до наступних висновків.

Згідно з підпунктом а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За порушення цього пункту Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В п. 3 розділу І цієї Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 9, розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 22, розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та проведення огляду таких осіб на стан сп`яніння.

Так, згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це неодноразово визначено правовими позиціями ЄСПЛ, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» ЄСПЛ визнав, що кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом, також підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в якому записана суть правопорушення, додано DVD-R диск із відеозаписом події, роздруковані результати продуття алкотестера ALCOTEST 6820 та акт огляду, а також письмове пояснення свідка ОСОБА_2 .

З дослідженого відеозапису нагрудного відеореєстратора поліцейських встановлено, що 07 серпня 2022 року в денний час доби поліцейськими надано

ОСОБА_1 алкотестер. Перед продуттям він запитав у них чому трубка, яка під`єднана до алкотестера, вже надана у розпечатаному виді. На що поліцейський відповів, що все було запечатано, а якщо він не згоден, том має право оскаржити і пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Також записом зафіксовано як водій продув алкотестер, який показав 0,91 проміле алкоголю. Після цього запис закінчується.

В той же час, ні відеозаписом, ні письмовими поясненнями свідка не зафіксовано, що ОСОБА_1 добровільно згодився продути алктестер, а також чи згоден він був з результатами продутття та у разі незгоди бажав проїхати до лікарні для повторного огляду на протязі двох годин.

Тобто важлива частина процедури огляду водія на стан сп`яніння як його згода/незгода з результатами продуття алкотетстра і у разі незгоди можливість прослідувати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння відсутня.

Серед нормативно-правових актів, які регулюють діяльність поліцейських при фіксації правопорушень існує Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція № 1026).

Положення цієї Інструкції передбачають такі види приладів відеофіксації: автомобільна система технічних приладів і технічних засобів, безпілотний літальний апарат, відеореєстратор, портативний відеореєстратор, стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Положеннями п.5 розділу ІІ Інструкції № 1026 передбачає, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, а відео зйомка ведеться безперервно, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Між тим, із переглянутого відеозапису вбачається, що ними не зафіксований увесь процес виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. Зокрема відеозаписом взагалі не зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинка, перевірка особи водія, виявлення у нього ознак сп`яніння, складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, пропозиція водію продути алкотестер та отримання на це згоди, роз`яснення права бути незгодним з результатами огляду на місці і право пройти огляд в медичному закладі, куди водія повинні доставити поліцейські на протязі двох годин.

При цьому, переглядом всього відеозапису визначено, що фактично ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права і його право бути незгодним з результатом продуття алкотестера та бути доставленим до медичного закладу для повторного огляду, як не роз`яснювалися наслідки складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та яке суворе покарання передбачено за його вчинення.

Крім того, із представлено на диску відеозапису вбачається, що він здійснювався не приладом, передбаченим Інструкцією № 1026, а за допомогою мобільного телефону.

Резюмуючи зазначене слід здійснити висновок, що поліцейські порушили порядок огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки не отримали від водія згоду на огляд щодо стану сп`яніння, після продуття алкотестера не встановили остаточно чи згоден водій з його результатами, не роз`яснили достеменно та зрозуміло, що він може бути незгоден з ним і пройти на протязі двох годин огляд у найближчому медичному закладі, куди його на протязі двох годин повинні були доставити поліцейські.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певного діяння, оскільки за встановлених обставин він не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не викликали сумніву у суду.

Долучений до протоколу акт огляду, в якому зазначено, що водій згоден з результатами продуття алкотестера, як і запис в протоколі його пояснень, суд не може прийняти як достовірні, оскільки іншими доказами, як наприклад: відеозаписом та поясненнями свідків, не підтверджено, що вони здійснені добровільно і відповідають дійсності (в письмовому поясненні свідка це взагалі відсутнє).

В поясненнях свідка ОСОБА_2 також нічого не зазначено про згоду водія.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення з врахуванням усіх наведених обставин, викликають розумні сумніви, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких встановлених обставин, слід дійти висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

В судовому засіданні було проголошено резолютивну частину постанови, її повний текст складено на 13 вересня 2022 року для оголошення о 14:00.

Суддя Р.В. Козаченко