Справа № 742/565/22 Головуючий у 1 інстанції Коваленко А. В.
Провадження № 33/4823/428/22
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 29 січня 2022 року, близько 18.50 год., по вул. Миру, в смт. Ладан, Прилуцького району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Днепр», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, погана орієнтованість в місцевості. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити. Вважає, що працівниками поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення було допущено ряд порушень: не долучено акту огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів; направлення для проходження огляду не містить необхідних реквізитів; у протоколі зазначена ознака наркотичного сп`яніння (погана орієнтованість на місці), якої немає у переліку відповідних ознак; огляд на місці зупинки як з використанням спеціальних засобів, так і без, не проводився; не було залучено свідків; водія не було відсторонено від керування транспортним засобом. Вказує на відсутність у матеріалах справи даних про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація, а застосоване поняття «відео з бодікамери» не передбачено законодавством. Тому вважає, що виконаний відеозапис є неналежним доказом, у зв`язку з чим всі інші дії поліцейських є неправомірними за правовим принципом «плодів отруєного дерева», що відповідає практиці ЄСПЛ та національному законодавству. Апелянт зазначає, що вказані порушення залишилися поза увагою суду, а деякі висновки не відповідають фактичним обставинам, зокрема, посилання суду, що на відео відображено «розширені зіниці» - необґрунтоване, оскільки відеозйомка проводилася у темну пору доби, обличчя було засвітлене світлом, що унеможливлювало об`єктивно оцінити зовнішній вигляд очей ОСОБА_1 .

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. При цьому ОСОБА_1 надіслав суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 вищезгаданої Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Пунктом 12 розділу І визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №025345 від 29.01.2022, ОСОБА_1 , 29 січня 2022 року, близько 18 год. 50 хв., в смт Ладан, Прилуцького району, по вул. Миру, керував транспортним засобом «Днепр», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, погана орієнтованість в місцевості. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність належних доказів його вини не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції був зупинений мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм поліцейські виявили в останнього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від чого він відмовився та не заперечував, що йому було роз`яснено, що така відмова тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо дій поліцейських при оформленні протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав при складанні протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Твердження апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, так як не зазначено назву портативного пристрою, на який здійснювалася зйомка, є непереконливим, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Підставою для настання відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР України є фіксація факту відмови від проходження огляду. На відеозаписі чітко зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Критика апелянтом дій працівників поліції у даному випадку є безпредметною, з огляду на те, що виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку. Крім того, викладені апелянтом доводи знайшли свою оцінку у постанові суду першої інстанції, та є необґрунтованими, з чим погоджується й апеляційний суд. Зазначення судом у постанові про те, що на відео відображено «розширені зіниці» є оціночним сприйняттям судом переглянутого матеріалу і такі висновки не суперечать викладеним у протоколі обставинам, які у сукупності з іншими доказами знайшли своє підтвердження.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути передбаченої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний