Справа№ 953/5049/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2022 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Садовський К.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Харківського зонального відділу військової служби правопорядку Міністерства оборони України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, з неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2006 р.н., проходить військову службу за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 на посаді старшого оператора, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2022 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 16.08.2022 р. № ДНХ-2/1678 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, в яких не визнав себе винуватим та вказав, що 16.08.2022 р., коли його зупинили працівники патрульної поліції, він знаходився на виконанні службових обов`язків (бойового завдання) та дійсно керував транспортним засобом, але був тверезий. Під час спілкування з поліцейськими, він наполягав на проведенні огляду лікарем-наркологом в закладі охорони здоров`я, оскільки не бажав проводити перевірку за допомогою приладу Drager Alcotest, так як цілісність упаковки воздухозабірної трубки, що додавалась до цього приладу, була порушена, про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення. Однак, а ні патрульні поліцейські , а ні військові, яким він був вподальшому переданий, безпідставно відмовили йому в проведенні огляду на стан сп`яніння у медичній установі. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку із чим просить провадження у справі закрити.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП з наступних підстав.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № ДНХ-2/1678 від 16.08.2022 р.: «16.08.2022 року, о 04-20 год. в АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків. В подальшому ОСОБА_1 було доставлено до Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку де від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився».

Особа, яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду (військового стану).

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, необхідно установити наявність трьох обставин, а саме: 1) що особа є військовослужбовцем; 2) ця особа під час виконання службових обов`язків знаходилась в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 3) ці дії вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 268665 від 24.11.2021 р. ОСОБА_1 зазначив, що він не впевнений в справності апарату Drager, а тому відмовляється від огляду за допомогою цього приладу. В судовому засіданні ОСОБА_1 додатково пояснив, що наполягав на проведенні огляду в медичній установі, оскільки цілісність упаковки воздухозабірної трубки апарату Drager була порушена. Але в огляді медичним працівником йому було відмовлено.

Суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню за аналогією Закону порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплений у ст. 266 КУпАП.

Так, частиною другою і третьою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Надані до суду матеріали не містять доказів відмови ОСОБА_1 у проходженні огляду у закладі охорони здоров`я, а тому суд вража, що відмова у забезпеченні ОСОБА_1 проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я не була обумовлена об`єктивними причинами. Суд вважає відмову у забезпеченні медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння неправомірною, і такою, що порушує встановлений ст. 266 КУпАП порядок проходження огляду.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-2- КУпАП матеріали справи не містять Відеофіксація порушення проведена не була.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення,оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі, що 16.08.2022 р. о 04-20 год. військовослужбовець ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду перебував у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - К.С.Садовський