Справа № 465/5704/21 Головуючий у 1 інстанції: Гладишева Х.В.
Провадження № 33/811/212/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн.) судового збору.

Згідно з постановою судді, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 270103 від 11.07.2021, ОСОБА_1 11.07.2021 о 09 год 44 хв на вул. Кульпарківська, 24 у м. Львові, керував автомобілем "Volkswagen Golf", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, що стверджується висновком лікаря-нарколога № 001483 від 11.07.2021, чим порушив п.2.9А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року, скасувати зазначену постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та належним чином необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Зазначає що з долученого до матеріалів справи відео відсутній момент порушення правил дорожнього руху, однак зафіксовано зупинку транспортного засобу.

Вважає, що працівники поліції перевищили свої посадові обов`язки, порушили його законні права як громадянина України.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків, які б засвідчили факт його відмови або незгоди від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутнє скерування особи на проходження медичного огляду.

Апелянт звертає увагу на те, що постанова суду першої інстанції була винесена у його відсутності та його захисника.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт покликається на те, що про факт винесення постанови Франківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року йому стало відомо 31.01.2022, оскільки копія постанови надійшла на поштове відділення, лише 09.02.2022 він ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить розписка про ознайомлення ним особисто, відтак вважає, що такий пропущений з поважних причин.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в судове засідання не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи суду апеляційної інстанції не подавав, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомляв. Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Так, практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши наявні матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з п.8 вказаної Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, на працівника поліції покладається обов`язок запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

Зазначені вимоги нормативних актів поліцейськими дотримані не були. В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, апеляційним судом встановлено порушення працівниками поліції вимог п.п.7,8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, в якій чітко зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, останній направляється для проведення огляду до закладу охорони здоров`я, про що працівник поліції повинен скласти письмове направлення, форма якого наведена у додатку 1 цієї Інструкції.

За відсутності такого обов`язкового елементу як письмове направлення водія на огляд до лікарського закладу, яке повинно бути складено працівником поліції за певною встановленою формою, усі подальші зібрані докази (зокрема лікарський висновок №002498 від 13.11.2021 року) за принципом «плоди отруйного дерева» слід визнати недопустимими, а саме як отримані в порушення визначеного порядку проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд встановив те, що працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були допущені порушення вимоги КУпАП та підзаконних нормативно-правових актів, які ставлять під сумнів законність складеного протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 054187 від 13.11.2021 року та можливість прийняття цього протоколу до уваги як належного та допустимого доказу.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім цього, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суддя місцевого суду покликався зокрема на відеозапис з місця події.

Поряд із цим, під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, встановлено, що долучений до матеріалів справи електронний носій (диск із відеозаписом) пошкоджений, відтак суд апеляційної інстанції позбавлений можливості оглянути відеозапис події, яка мала місце 11.07.2021 та відтворити обставини адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №270103 від 11 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише початковим правовим висновком щодо дій особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

На підставі вищенаведеного та враховуючи наявність у даній справі обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини особи, апеляційний суд приходить до переконання про грубе порушення встановленої процедури огляду водія на стан сп`яніння, а тому відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП проведений огляд водія ОСОБА_1 слід вважать недійсним, через що апеляційний суд робить висновок про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, вище вказані обставини в силу формального підходу не були належним чином досліджені судом першої інстанції, і доказам, що містяться в матеріалах справи, не було надано належної оцінки, що мало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення у справі.

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП у зв`язку із відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк