Справа № 405/642/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року суддя Ленінського районного суду міста Кіровограда Льон С.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління держпраці у Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді директора підприємства об`єднання громадян «Кропивницьке учбово-виробниче підприємство українського товариства сліпих», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №КР0603/02/257 від 01.02.2022 плановою перевіркою підприємства об`єднання громадян «Кропивницьке учбово-виробниче підприємство українського товариства сліпих», що розташоване за адресою: вул.Фісановича, 5, м.Кропивницький, проведеною з 25.01.2022 по 31.01.2022 виявлено порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій, незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, не їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи -підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, що кваліфікуються по ч.1 ст.41 КУпАП, а саме встановлено, що наказом від 04.01.2021 № 1-ос надані щорічні відпустки працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 04.01.2021.

Заробітну плату за час щорічної відпустки вищезазначеним працівникам виплачено 04.01.2021, згідно відомості виплати коштів від 04.01.2021, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст.21 ЗУ «Про відпустки» піл 15.11.1996 №505 щодо строків виплати заробітної плати за час відпустки, що має виплачуватись не пізніше ніж за три дні до її початку.

Директор вказаного вище підприємства, який використовує найману працю, для здійснення підприємницької діяльності набуває організаційно-розпорядчих повноважень, своїми діями стосовно найманих працівників порушує їх права, надані Конституцією України.

Відповідно до ст.65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах і з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами

Відповідно п.4 Статуту підприємства об`єднання громадян «Кропивницьке учбово-виробниче підприємство українського товариства сліпих» директор:

- організовує роботу підприємства та несе повну відповідальність за ного діяльність;

- без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси на підприємствах, в

установах та організаціях, незалежно від їх форм власності, господарювання і галузевої належності.

Вищезазначене порушення свідчать про невиконання обов`язків, визначених Господарським кодексом України та Статутом підприємства директором ОСОБА_1 , чим останній порушив вимоги ч.1 ст. 41 КУпАП в частині строків виплати заробітної плати за час відпустки, оскільки заяви про відпустку працівниками написані 04.01.2021, цього ж дня була виплачена заробітна плата за час відпустки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився зі складеним протоколом, вказав, що заяви про відпустку вказаними працівниками написані 04.01.2021, тому у нього не було можливості виплатити їм заробітну плату за час відпустки за три дні до її настання. Надав суду копії заяв, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, подані пояснення, суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім 'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за йога письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також: зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Тобто, протокол про здійснення адміністративного правопорушення є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення та відповідно має містити усі відомості, що стосуються правопорушення.

Адміністративним правопорушенням за ч.1 ст.41 КУпАП є порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Так, при матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують порушення законодавства про працю, інкримінованого ОСОБА_1 .

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також: іншими документами.

В силу ст. 252 КпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, найважливішою умовою прийняття законного, об`єктивного, обґрунтованого рішення є правильна оцінка доказів. При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він пов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.41, ст. 247, 254, 256, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст.41 КУпАП (протоколом №КР0603/02/257 від 01.02.2022) закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон