Справа № 357/7598/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, які надійшли з Національної поліції України Департаменту стратегічних розслідувань, Управління стратегічних розслідувань в Київській області відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої заступником директора ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

за участю: прокурора Білоцерківської окружної

прокуратури Київської області Шлапацького О.В.,

У С Т А Н О В И В :

28.05.2021 року ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, в порушення вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону №1700- VII, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила визначений законом орган управління Департамент освіти і науки Київської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням наказу від 28.05.2021 № 47-К «Про преміювання», яким встановила собі премію в розмірі 10 000 гривень, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, 28.05.2021 року ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, в порушення вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1 700- VII, вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ від 28.05.2021 №47-К «Про преміювання», яким встановила собі премію в розмірі 10 000 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала частково, пояснила, що дійсно з 11.05.2021 по 29.05.2021 року вона була виконуючою обов`язки директора ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС», так як директор пішов у відпустку. Зазначила, що премію вона собі не призначала, питання, щодо преміювання працівників ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» вирішувалося на засіданні ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» до 11.05.2021 року. 28.05.2021 року інспектором із кадрів було підготовлено проект наказу «Про преміювання», а вона 28.05.2021 року лише підписала даний наказ та присвоїла № 47-К, в скоєному розкаялася, просила суворо не карати.

Прокурор Шлапацький О.В. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень підтримав, наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, мотивуючи наявністю доказів, а саме виконуюча обов`язки директора ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» ОСОБА_1 перед підписанням наказу № 47-к «Про преміювання» не повідомила у встановленому законодавством порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів Департамент освіти і науки та вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів підписавши наказ від 28.05.2021 року про преміювання, яким встановила собі премію в розмірі 10000 грн., вважав можливим застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП із урахуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначив, що датою виявлення порушення є дата складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні досліджено надані ОСОБА_1 запит Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань до ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» про надання інформації від 05.07.2022 року та лист ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» про надання завірених копій документів від 11.07.2022 року.

Оголосивши протоколи про адміністративні правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , доводи прокурора, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , статут ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС», особові карки працівника ОСОБА_1 , положення про матеріальне заохочення працівників ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС», копію наказу № 63-к від 01.09.2020 року, копію наказу № 37-к від 06.05.2021 року, копію наказу № 47-к від 28.05.2021 року, копію листа Національної поліції України Департаменту стратегічних розслідувань, Управління стратегічних розслідувань в Київській області від 05.07.2022 року, копії листів Міністерства Освіти і Науки України, копію науково-експертного висновку, копію листа Комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, копію листа НАЗК, щодо осіб котрі повідомляються про конфлікт інтересів, копію положення про Управління стратегічних розслідувань в Київській області ДСР НП України, запит Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань до ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» про надання інформації від 05.07.2022 року та лист ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» про надання завірених копій документів від 11.07.2022 року, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статуту ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.01.2014 №9 ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» підпорядковане Міністерству освіти і науки України, є державним навчальним закладом третього атестаційного рівня, що здійснює підготовку робітників високого рівня кваліфікації з технологічно складних, наукоємних професій та спеціальностей або робітників, діяльність яких пов`язана зі складною організацією праці, як правило, з числа випускників загальноосвітніх навчальних закладів.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 24.02.2005 №119 професійно-технічне училище №13 м. Біла Церква реорганізоване в ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС».

ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби, штампи, печатки із своїм найменуванням, в тому числі печатку із зображенням Державного Герба України.

Управління ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» здійснюється Міністерством освіти і науки України, структурним підрозділом з пи тань професійно-технічної освіти Київської обласної державної адміністрації відповідно до повноважень, визначених чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

ДІІТНЗ «Білоцерківське ВІІУ БС» є юридичною особою публічного права.

Відповідно до статуту керівництво діяльністю ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» здійснює директор, який призначається на посаду за результатами конкурсного відбору, шляхом укладання з ним контракту Міністерством освіти і науки України у відповідності до законодавства України.

Директор ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» організовує навчально- виробничий, навчально-виховний процес, забезпечує створення необхідних умов для підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації робітників, діє від імені вищого професійного училища в установленому порядку персонально відповідає за результати діяльності училища, приймає на посади та звільняє з посад працівників училища, затверджує відповідно до кваліфікаційних характеристик їхні посадові обов`язки, формує педагогічний колектив, створює необхідні умови для методичної та творчої роботи педагогічних працівників, навчання учнів і слухачів, використання і впровадження ними прогресивних форм і методів навчання, розвитку інноваційної діяльності, проведення педагогічних експериментів, видає в межах своєї компетенції накази і розпорядження, заохочує працівників, учнів і слухачів училища та застосовує передбачені законодавством стягнення, затверджує в межах наявного фонду заробітної плати штатний розпис та чисельність працівників вищого професійного училища, встановлює премії і доплати до посадових окладів і ставок заробітної плати працівників училища за конкретні результати праці, забезпечує безпечні і нешкідливі умови навчання, праці і виховання, разом із замовниками робітничих кадрів забезпечує учнів під час виробничого навчання та виробничої практики на виробництві спеціальним одягом та засобами індивідуального захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами нього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств, слід розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно- господарські функції. Визначальним при цьому є обсяг повноважень відповідного працівника.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в різному обсязі є у начальників планово - господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їхніх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ, організацій, структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Наказом ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» від 06.05.2021 № 37-К «Про відпустку директора та призначення виконуючого обов`язки директора» виконання обов`язків директора покладено на ОСОБА_1 , заступника директора з навчально - виробничої роботи.

ОСОБА_1 , згідно зі статутом ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС», як виконуючий обов`язки директора, наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Тобто, ОСОБА_1 є посадовою особою, яку наділено організаційно- розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VIІ посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону № 1700-VII.

Отже, ОСОБА_1 будучи посадовою особою юридичної особи публічного права є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону №1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1 і 2 ч. 1 ст. 3 нього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів, відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону №1700- VII, це - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII, приватний інтерес - будь- який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Фінансові питання завжди створюють для особи, на яку поширюється дія Закону № 1700-VІI, передумови для виникнення приватного інтересу, зумовлені особистою вигодою, а саме покращенням свого матеріального стану. Відповідно наявність у такої особи організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських повноважень, пов`язаних з вчиненням /невчиненням дій, прийняттям рішень стосовно себе утворює потенційний конфлікт інтересів, а реалізація стосовно себе таких повноважень реальний конфлікт інтересів.

28.05.2021 року ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Турчанінова, 33/35, підписала наказ №47-К «Про преміювання», яким встановила собі премію в розмірі 10 000 гривень.

ОСОБА_1 , підписуючи зазначений наказ, розуміла і усвідомлювала, що саме вона отримає грошові кошти у розмірі 10 000 гривень.

У ОСОБА_1 був наявний приватний майновий інтерес у зв`язку з підписанням наказу про преміювання, який стосувався її особисто, а саме поліпшення свого матеріального стану.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен мас право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Підписання керівником розпорядчих документів щодо здійснення загальнообов`язкових виплат, з яких складається заробітна плата, таких як оклад, виплати за ранг, категорію, звання та інші передбачені нормативно-правовими актами доплати, не утворюють у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, оскільки у даному випадку відсутні дискреційні повноваження (діяти за певних умов на власний розсуд у межах закону). Лише прийняття рішення щодо призначення собі або близькій особі премії або матеріальної допомоги, розмір якої встановлюється на розсуд керівника, ставить його в ситуацію реального конфлікту інтересів, при якій він зобов`язаний повідомити про це безпосереднього керівника чи орган та не вчиняти дій (не приймати рішень).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VІІ особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає у неї безпосереднього керівника, або у колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VІІ особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язанні не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З огляду на те, що директор ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» не має безпосереднього керівника, тому при виникненні конфлікту інтересів він повинен повідомляти визначений законом орган управління. У даному випадку органом управління ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» є Департамент освіти і науки Київської обласної державної адміністрації, оскільки це визначено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.10.2017 № 831-р.

Згідно з листом Департаменту освіти і науки Київської обласної державної адміністрації № 974/32.01-2022 від 24.08.2022 повідомлень від виконуючого обов`язки директора ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» ОСОБА_1 про наявність потенційного чи реального конфлікту інтересів на адресу департаменту не надходило.

Наявність у ОСОБА_1 службових повноважень обумовлена тим, що будучи виконуючим обов`язки директора (керівником) училища, вона наділена повноваженнями на прийняття рішень, у тому числі й стосовно фінансових питань.

Наявність у ОСОБА_1 приватного інтересу обумовлена тим, що вона отримує премію від виданого нею наказу.

Наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями обумовлено тим, що ОСОБА_1 , як керівник, наділена правом приймати рішення щодо преміювання працівників та будучи зацікавленою особою у сприянні своїм матеріальним інтересам, маючи дискреційні повноваження з прийняття чи неприйняття рішень, реалізувала таке повноваження шляхом підписання наказу.

Таким чином, у діяльності ОСОБА_1 , як керівника, при прийнятті рішення щодо преміювання, наявний реальний конфлікт інтересів, що зобов`язує її дотримуватись положень п. 1, 2 та п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VІІ.

Тобто, реальний конфлікт інтересів у даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 у вигляді бажання поліпшити своє матеріальне становище, реально зіткнувся з її службовими повноваженнями, як керівника, що впливає на об`єктивність або неупередженість у прийнятті рішень, а саме під час підписання наказу від 28.05.2021 № 47-к. У даному випадку ОСОБА_2 повинна була утриматися від підписання даного наказу, а також повідомити Департамент освіти і науки Київської обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів та не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів. Тобто ОСОБА_2 була зобов`язана вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання реального конфлікту інтересів, чого не здійснила.

Виконуюча обов`язки директора ДПТНЗ «Білоцерківське ВПУ БС» ОСОБА_2 , не повідомивши у встановленому Законом № 1700-VIІ порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів Департамент освіти і науки Київської обласної державної адміністрації та діючи умисно з корисливих мотивів, вчинила дію (підписала наказ) в умовах реального конфлікту інтересів, пов`язаного з виникненням суперечностей між її особистими інтересами та службовими повноваженнями, як керівника закладу, які випливають на об`єктивність у прийнятті рішення, чим порушила вимоги п. 1, 2 та п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1700- VII.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону № 1700-VII, у тому числі вимог його статті 28.

У відповідості до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Стаття 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є зокрема: 2) особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: а) посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

За неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, настає відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

За вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення може бути розпочате лише за наявності відповідних приводів і підстав.

Законними приводами для порушення адміністративного провадження можуть бути: заяви і повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості, громадян; повідомлення, опубліковані у пресі; безпосереднє виявлення уповноваженим суб`єктом ознак корупційного правопорушення.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП доведена «поза розумним сумнівом», тому в її діях наявний склад вказаних правопорушень.

Обставин, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_2 є щире каяття. Обставиною, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 суддею не встановлено.

При застосуванні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, її відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції ч. 1 та ч. 2 статті 172-7 КУпАП відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , являється постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Керуючись статтями 23, 33-36, 172-7, 268, 284 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КупАП та, із урахуванням ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору, на підставі п.10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко