Справа № 296/4395/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2022 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Дідоренко А.Е., розглянувши адміністративну справу за протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 116360 від 17.07.2022 року, та додані до нього матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2022 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 116360 від 17.07.2022 року.

Головуючим суддею, згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, визначено суддю Дідоренко А.Е.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_1 17.07.2022 року о 01 год. 25 хв. по вул. Князів Острозьких, 22, м. Житомира, керував транспортним засобом ТЗ OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810 ARCD 0564 зі згоди водія, результат позитивний 1, 45%, чим порушив вимоги п.2.9.А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що вдень 17.07.2022 року він відпочивав разом з сім`єю на природі та випив безалкогольного пива, повертаючись ввечері додому в останнього виник спір із дружиною, тому вона залишила транспортний засіб разом з сумкою в якій були документи. Коли його зупинили працівники поліції, і запідозрили, що він вживав алкоголь, він повідомив, що лише безалкогольне пиво і добровільно пройшов освідування за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810 ARCD 0564, який показав 1, 45 %. Не дивлячись на те, що він заперечував факт вживання алкоголю та просив повторно пройти освідування за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810 ARCD 0564, було працівниками поліції відмовлено. До медичного закладу для огляду на стан сп`яніння він доставлений не був, від керування авто його теж не відсторонили.

Захисник в судовому засіданні просив закрити справу у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейськими було порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема адвокат зазначив, що згідно з п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість ревкції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є пістави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану. Пункт 4 вказаної інструкції передбачає ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 116360 від 17.07.2022 року з приводу ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 нічого не вказано.

ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810 ARCD 0564, а коли той показав позитивний результат, він категорично заперечив вживання алкоголю, відповідно до пункту 7 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість ревкції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведено поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином вимоги ст. 266 КУпАП та зазначених актів чинного законодавства передбачають дві альтернативні форми огляду на стан сп`яніння: огляд поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів; огляд лікарем закладу охорони здоров`я. У разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським із волевиявленням водія проходити такий огляд у закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Отже, водій транспортного засобу має право не погоджуватися із проведенням його огляду поліцейським та наполягати на проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 не заперечував щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810 ARCD 0564, згідно результатів такого огляду було виявлено 1,45 проміле алкоголю у видихаємому повітрі.

В судовому засіданні було відтворено і досліджено відеозапис із нагрудного відеореєстратора співробітників патрульної поліції від 17.07.2022 року, що міститься на CD носії «Д.П.Р. 18 № 116360».

Відеозапис подій ведеться фрагментами ( містить чотири фрагменти нарізки) з грудної камери поліцейських. Один фрагмент містить відео на якому зафіксовано автомобіль чорного кольору, який стоїть на автодорозі, працівник поліції запитує у водія водійське посвідчення та технічний паспорт, водій зазначає, що при ньому документів немає, в подальшому інспектор встановлює особу та просить відкрити багажник автомобіля.

Другий фрагмент відеозапису - проходження овідування за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810 ARCD 0564, який показав 1,45 %.

Третій фрагмент відеозапису містить порядок ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення.

Четвертий фрагмент відеозапису надання ОСОБА_1 водійського посвідчення, технічний паспорт, паспорт громадянина України, страховий поліс на авто та ознайомлення з матеріалами провадження свідком.

З огляду відеозапису вбачається, що працівники поліції не вжили заходів щодо доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу з метою належного овідування на стан алкогольного сп`яніння. Хоча матеріали справи й містять письмове направлення його до медичного закладу, його підпис у зазначеному направленні не міститься, що ставить під сумнів його ознайомлення з цим направленням, та факт направлення його до медичного закладу ОСОБА_1 категорично заперечив. Доказів відмови від проходження такого огляду поліцейськими також не надано.

Суд вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис вищевказаних подій, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до частин 1,2 ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо…

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП- орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду встановлена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 із змінами та доповненнями.

Підставою направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння є обов`язкове встановлення поліцейським ознак, що особа перебуває у такому стані, які не можуть бути надуманими, а повинні бути реальними та відповідати переліку ознак, встановлених п.п.2.3розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09.11.2015.

Згідно вказаної інструкції такими ознаками зокрема є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Протокол серії ДПР18 №116360 від 17.07.2022 таких ознак не містить.

З дослідженого відеозапису з нагрудних камер поліцейських від 17.07.2022 співробітники патрульної поліції вимог вищенаведених нормативно-правових актів не дотримались. Згідно відтвореного в судовому засіданні відеозапису подій поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння, які на його думку були наявні у ОСОБА_1 і викликали підозру щодо перебування останнього в такому стані та відповідно слугували підставою для проведення огляду на стан сп`яніння, в порушення вищенаведених вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, не доводились до ОСОБА_1 . Відсутність доказів встановлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 свідчить про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції

Крім того, згідно вимог вищезазначеної Інструкції, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами, відповідно до встановленого порядку, є обов`язковим, як те передбачено п.8 Розділу ІІ Інструкції.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що направлення водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за встановленою в додатку 1 до цієї Інструкції формою, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення є, але ОСОБА_1 зазначив, що направлення фактичного його до такого закладу не здійснювалось.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.251 КУпАП України протокол про адміністративне правопорушення є доказом, на основі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, і судом встановлено, що цей доказ отриманий з порушенням визначеного у ч.2 ст.254 КпАП України порядку, він має бути визнаний недопустимим, тобто, на нього не можна посилатись при ухваленні судового рішення.

Згідно з вимогами п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою, згідно з чинним законодавством.

Встановлені судом обставини викликають сумнів в належності та допустимості доказів, наданих органом Національної поліції на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі і не можуть бути прийняті судом, оскільки є суперечливими, не узгоджуються між собою та з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За встановлених судом обставин, з огляду на те, що надані органом Національної поліції докази суперечать один одному і не узгоджуються з наданим суду відеозаписом подій, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 254, 266, ч. 1 ст.247, ч.1 ст.130,284,285,289,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира.

Cуддя А. Е. Дідоренко