Справа № 461/8634/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/320/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Завади Тараса Романовича, представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича, на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 22 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою, закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно постанови суду першої інстанції, 18 березня 2021 року митним постом «Мостиська» Галицької митниці Держмнтслужби здійснено пропуск на митну територію Укриши товару «легковий автомобіль, марка Mercedes-Benz модель S350, рік виготовлення 2020 року, модельний рік 2021, дата першої реєстрації 10 липня 2020 року номер двигуна немає даних, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2925 см. куб., 210 Кw. тип двигуна - дизельний, кількість сидячих місць, включаючи водія, 5, колір чорний, призначений для використання по дорогах загального користування», який переміщувався згідно з митною декларацією типу IМ40FF№UА209180/2021/010995 від 16 березня 2021 року.

Як підставу для пропуску на митну територію України вказаного товару ОСОБА_1 для здійснення митного контролю особисто було подано рахунок-фактуру (kaufvertrag/rechung) № E177255-1 від 12 березня 2021 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №№ НОМЕР_2 від 10 липня 2020 року та НОМЕР_9 від 16 березня 2021 року, видані компетентними органами Німеччини. Згідно з рахунком-фактурою (kaufvertrag/rechung) № E177255-1 від 12 березня 2021 року німецькою компанією AS International GmbH (Lutherstrabe, 55, 45478, Mutheimander Ruhr) автомобіль марки Mercedes-Benz, S350, VIN НОМЕР_1 , було продано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 44 200 євро.

18 березня 2021 року для здійснення митного оформлення вказаного автомобіля в митному режимі «імпорт» до відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Галицької митниці Держммитслужби було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДE № UА209180/2021/11472 разом із товаросупровідними документами, зокрема: - рахунок-фактура (kaufvertrag/rechung) № E177255-1 від 12 березня 2021 року,- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 10 липня 2020 року, видане компетентними органами Німеччини,- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 16 березня 2021 року, видане компетентними органами Німеччини. Відповідно до поданих документів, продавцем та відправником товару є німецька компанія AS International GmbH (Lutherstrabe, 55, 45478, Mutheimander Ruhr), покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 17 листопада 1996 Знам`яиським МРВ УМВС України у Кіровоградській області, ідентифікаційний помер НОМЕР_5 ). Декларант - ФОП ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ). Фактурна та митна вартість товару - 44200 євро (згідно з курсом ПБУ станом па 18 березня 2021 року становить 1 457 950.26 грн.).

Митними органами Німеччини листом віл 6 вересня 2021 року №Z46632021.UA.800100-1DVIII.A.22 (лист Держмитслужби № 20/20-02-01/7.4/3062 від 6 вересня 2021 року) надано видрук митної декларації № 21DE43E9 від 15 березня 2021 року, згідно з якою експортером (відправником) вказаного автомобіля є німецька компанія Mersedes Benz (Mercedes str, 120, 70372 Stuttgart, DE) отримувачем - ОСОБА_1 (АДРЕСА_4), а фактурна вартість автомобіля становить 71 590 євро (згідно з курсом НБУ станом на 18 березня 2021 року : відповідає сумі 2 361 417,63 гри).

П. 8 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (Закон України від 13 березня 2012 року N 4495-VI) визначено, що декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України, декларування, здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факт, які мають юридичне значеним, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей наведених у цій декларації. Частиною 1 ст. 266 МК України встановлено, що декларант зобов`язаний здійсниш декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Декларування вказаного автомобіля Галицькій митниці Держмитслужби від імені ОСОБА_6 ФОП ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) відповідно до Договору про надання брокерських послуг та декларування товарів б/н від 16 березня 2021 року. Пунктами 2.1 та 2.2 якого визначено, що Замовник ( ОСОБА_1 ) зобов`язаний надати митному брокере (ФОН ОСОБА_3 ) справжні, достовірні документи на переміщення через митний кордон України товарів, а також повідомляє інформацію та відомості, які необхідні для митного контролю і митного оформлення та не зазначеної у товаро-трапспортній документації. До переліку необхідних документів входять: зовнішньоекономічний договір, коносамент чи інший транспортний документ, який підтверджує належність Замовнику Товарів, рахунок-фактура/інвойс, специфікація/свідоцтво про реєстрацію ТЗ чи інший документ, який характеризує товари. Також п. 7.6 визначено, що Замовник несе відповідальність за справжність і достовірність документів та інформації, необхідної для митного контролю і митного оформлення.

ОСОБА_3 у своїх поясненнях від 30 вересня 2021 року зазначив, що всі документи, які були підставою для митного оформлення вказаного автомобіля, було надано особисто, ОСОБА_1 відповідно до вказаного Договору.

Отже ОСОБА_1 подав митному органу, як підставу тля пропуску митного оформлення автомобіля марки Mercedes-Benz, S350, VIN НОМЕР_1 рахунок-факгуру (E177255-1 від 12 березня 2021 року), який містить неправдиві дані щодо відправника та вартості товару. Таким чином ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані па переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контро, шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо ціни товару, які необхідні для визначення його митної вартості.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою представник Львівської митниці Зирянов О.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, накласти на нього стягнення, у виді штрафу 2 361 417, 63грн. з конфіскацією предметів правопорушення.

Подану апеляційну скаргу представник митниці мотивує тим, що висновок суду є помилковим та необґрунтованим, а постанова незаконною.

Місцевий суд не об`єктивно прийшов до висновку, щодо відсутності у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та не застосував до нього стягнення, передбачене вказаною статтею Митного кодексу України.

В оскаржуваній постанові, судом першої інстанції надано перевагу доказам, поданим стороною захисту, однобоко та вибірково застосовано норми Митного кодексу України.

ОСОБА_1 , як власник автомобіля марки «Mersedes Bens» S350, VIN НОМЕР_1 - декларант, надав довіреній йому особі (ФОП ОСОБА_3 ) документи, необхідні митного оформлення ввезеного ним автомобіля, які містять неправдиві відомості щодо відправника та вартості цього транспортного засобу.

Апелянт вважає, що рішення в даному випадку не відповідає обставинам справи та є необґрунтованим. Оскільки правопорушення, а саме переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, свідчить про значну суспільну небезпеку та прямий умисел особи на вчинення такого правопорушення.

Дане порушення митних правил має особливий характер суспільної небезпеки, оскільки посягає на встановлені державою суспільні відносини, пов`язані із переміщенням через митний кордон України товарів, з приховуванням від митного контролю, і за вчинення цього правопорушення передбачені найбільш суворі стягнення, а саме накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Також судом першої інстанції не дотримано вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того, винесена постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки - сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

4 квітня 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду поступили заперечення на апеляційну скаргу представника митниці від адвоката Завади Т.Р. в яких він просить апеляційну скаргу представника Львівської митниці залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Наголошу, що апелянтом не спростовано відсутності у діях особи такої обов`язкової ознаки порушення митних правил, як переміщення товару через митний кордон України. Окрім того, на підставі попередньої декларації не нараховуються митні платежі, не сплачується мито, а така подається для пропуску через державний кордон України товарів, та доставки їх до митного органу для здійснення митного оформлення.

В діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки протокол про порушення митних правил було складено після пропуску товару на митну територію України, а тому дії особи не могли бути кваліфіковані за цією статтею.

Звертає увагу, що докази підробки, незаконності отримання товаросупровідних документів, поданих до митного контролю, відсутні, оскільки вказані документи недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися.

Окрім того, 6 квітня 2022 року від ОСОБА_1 поступила заява про розгляд справи у його відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, щодо якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та заяви ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ представника митниці на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 489 МК та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою ст. 198 МК України передбачено, що органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

На митний орган, як на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративне правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів та доведення фактів й обставин, викладених у протоколі. Натомість суд обмежений доводами та доказами, наданими сторонами у справі, та приймає рішення на основі проведеного їх аналізу та оцінки.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Авшар проти Туреччини» в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Частиною 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості.

За змістом даної норми переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватись, в тому числі, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, які містять неправдиві дані щодо найменування товарів, їх кількості та вартості.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.

Вказаних вимог закону, суду першої інстанції, під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 18 березня 2021 року митним постом «Мостиська» Галицькоi митниці Держмитслужби здійснено пропуск на митну територію України товару «легковий автомобiль, марка MERCEDES-BENZ, модель S350, рiк виготовлення 2020, модельний рiк 2021, дата першої реєстрації 10 липня 2020 року, номер двигуна немає даних, номер кузова НОМЕР_8 , об`єм двигуна 2925 см. куб., 210 Kw., тип двигуна - дизельний, кiлькiсть сидячих місць, включаючи водія, 5, колір чорний, призначений для використання по дорогах загального користування», який переміщувався згідно з митною декларацією типу IM40EE № UA209180/2021/010995 вiд 16 березня 2021 року.

Згідно з Класифікатором типів декларацій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 1011 від 20 вересня 2012 року, декларація із літерним кодом напрямку переміщення «ІМ» та літерним кодом типу декларації «ЕЕ» є попередньою митною декларацією з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

Митна декларацію IM40EE № UA209180/2021/010995 вiд 16 березня 2021 року на підставі якої відповідний товар в`їхав на митну територію України належить до попередньої митної декларації з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 259 МК України, попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України. Попередня митна декларація подається декларантом або уповноваженою ним особою митному органу, в зоні діяльності якого товари, транспортні засоби комерційного призначення будуть пред`явлені для митного оформлення, з метою проведення аналізу ризиків та прискорення виконання митних формальностей.

На підставі попередньої декларації не нараховуються митні платежі, не оплачується мито, а така подається для пропуску через державний кордон України товарів та їх доставки до митного органу призначення для здійснення митного оформлення.

18 березня 2021 року для здійснення митного оформлення вказаного автомобіля в митному режимі «імпорт» до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Галицької митниці Держмитслужби було подано електронну митну декларацію типу IM40ДЕ № UA209180/2021/11472 разом з товаросупровідними документами.

Отже, апеляційний суд, за наведених обставин, погоджується з висновком місцевого суду, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки протокол було складено після пропуску товару на митну територію України, а тому дії особи не могли бути кваліфіковані за цією статтею.

Окрім того, представником митниці, в ході розгляду справи, не надано доказів підробки, незаконності отримання товаросупровідних документів, поданих до митного контролю в Україні.

За даних обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що в ході розгляду справи не доведено наявність умислу у діях ОСОБА_1 , зокрема умислу спрямованого на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо ціни товару, які необхідні для визначення його митної вартості.

А відтак, твердження Львівської митниці про подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документи, які містять неправдиві відомості щодо відправника та вартості цього транспортного засобу, ОСОБА_1 є безпідставними.

Доводи представника митниці, що судом першої інстанції надано перевагу доказам, поданим стороною захисту, однобоко та вибірково застосовано норми Митного кодексу України, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови, суд першої інстанції, належним чином, повно та об`єктивно дослідив усі обставини справи та докази, надані сторонами (в процесі розгляду справи), та надав їм належну правову оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Представником Львівської митниці не доведено, а апеляційного судом під час апеляційного розгляду не встановлено, дій ОСОБА_1 , які представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Таким чином апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог представника митного органу , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

постанова судді Галицького районного суд м. Львова від 22 лютого2022 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.