Справа № 159/1099/22
Провадження № 3/159/893/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

ОСОБА_1 18.02.2022 о 21:00 годині за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме, виражався в її адресу нецензурною лайкою в присутності малолітньої дитини, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений в судове засідання 04.04.2022 не з`явився, причини неявки не повідомив.

Таким чином, будучи достеменно обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 , який сповіщений про судове засідання, на підставі наявних у матеріалах доказів.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак на притягненні чоловіка до відповідальності не наполягала, так як вони примирились та порозумілись. Пояснила, що подія, яка мала місце 18.02.2022, є поодинокою. В той вечір чоловік, повернувшись додому, розпочав словесний конфлікт, під час якого ображав її та свою матір з присутності своєї дитини нецензурною лайкою. Потерпіла, в свою чергу, зробила чоловіку зауваження, просила його заспокоїтись . Так як чоловік на зауваження не реагував, змушена була викликати працівників поліції, останні по приїзду провели з чоловіком профілактичну бесіду, після чого він заспокоївся. Вказала, що на даний час вона з чоловіком примирилась, вони порозумілись, останній відносно неї неправомірних дій не вчиняє.

Заслухавши пояснення потерпілої, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

Диспозицією частини першої статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Відповідно до п.п.3, 4, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за частиною першою статті 173-2 Кодексу є настання певних наслідків від вчинення винною особою дій фізичного, психологічного чи економічного характеру по відношенню до потерпілої, а саме - завдання чи ймовірна можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю особи, відносно якої вчинені такі дії.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина правопорушника у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №629615 від 18.02.2022, рапортом працівника поліції про надходження повідомлення про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, заявою ОСОБА_2 та її поясненнями від 18.02.2022, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відгуком-характеристикою на ОСОБА_1 .

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає у вчиненні домашнього насильства (вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру.

За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Статтею 22 Кодексу передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Аналізуючи вище викладене, дотримуючись принципу законності, верховенства права, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, виходячи із засад гуманності, враховуючи характер і обставини скоєного правопорушення, позицію самої потерпілої, беручи до уваги, що одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, а також те, що правопорушення тривало малий проміжок часу, зафіксоване одноразово, ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе у даному випадку застосувати статтю 22 Кодексу - звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статтею 23 Кодексу мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

При цьому суд звертає увагу: виходячи з норм, що містяться у пункті 2 статті 35 Кодексу, законодавцем передбачена презумпція обтяження відповідальності за повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, тобто збільшення суворості покарання у разі повторного вчинення однорідного правопорушення.

Керуючись статтями 22, 33, 35, 173-2, 245, 255, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого, обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Провадження у справі №159/1099/22 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова