Справа № 462/1345/22
ПОСТАНОВА

29 вересня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає на АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області 17.03.2022 року складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за керування автомобілем Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 16.03.2022 року о 23 год. 00 хв. у м. Львові на вул. Петлюри, 1 у стані алкогольного сп`яніння,що підтверджується висновком лікаря нарколога.

Вина правопорушника у вчиненні вищезазначеного правопорушення відповідно до матеріалів про адміністративне правопорушення стверджується протоколом серії ААБ № 259608, висновком 000470 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.03.2022 року, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Галич П.О. вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 заперечив та пояснив, що останній дійсно 16.03.2022 року о 23:00 год. перебував біля свого автомобіля Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований у відведеному місця на автозаправній станції ОККО на вул. Петлюри, 1 у місті Львові, однак не керував таким. Як вказав ОСОБА_1 , що дійсно того вечора вживав алкоголь, проте керування автомобілем не здійснював, так як за кермом даного автомобіля того вечора був його друг ОСОБА_2 . Пояснив, що у автомобіля спустило колесо, а тому ОСОБА_2 припаркувався на вказаному місці і поїхав в гараж, щоб взяти запасне колесо, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля та не мав навіть ключів та документів на автомобіль. Також наголосив на порушенні працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння, виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення та відсутність у поліцейських підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки такий не здійснював керування автомобілем та не перебував у ньому. Покликаючись на письмові заперечення просив закрити провадження у справі та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, особи відносно якого складено протокол, оглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, вивчивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Диспозиція статті ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, як зазначено у п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Однак, захисник ОСОБА_1 - адвокат Галич П.О. заперечив викладене у протоколі та ствердив, що ОСОБА_1 не здійснював керування автомобілем ні 16.03.2022 року о 23:00 год., ні 17.03.2022 року.

Із долученого до матеріалів справи диску з відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського, який оглянуто в присутності учасників в судовому засіданні, вбачається, що від початку відеозапису автомобіль особи, відносно якого складено протокол, знаходився на одному місці, не здійснював рух, що узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 .

Доказів того, що автомобіль перебував у русі до матеріалів справи не додано.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено та таке підтверджено оглянутим судом відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського, що на місці події у ОСОБА_1 поліцейським не було виявлено ні ключів від автомобіля, ні документів на нього, що підтверджує пояснення захисника про те, що ОСОБА_1 керування автомобілем Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 не здійснював.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону перешкоджає постановленню у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 №1376 визначено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №259608 від 17.03.2022 року допущено виправлення відомостей щодо дати вчинення адміністративного правопорушення, а саме: 17.03.2022 року було виправлено на 16.03.2022 року.

Відтак, суд не приймає протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №259608 від 17.03.2022 року як належне джерело доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Частиною 3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція) визначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами).

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно із п. 8 розділу ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

Проте, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до Додатку 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відтак, суд приймає до уваги заперечення адвоката Галича П.О., що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено із порушенням встановлено порядку та без наявних для цього підстав.

Аналізуючи досліджені судом докази, суд вважає, що в даному випадку факт перебування особи відносно якого складено протокол біля автомобіля без ключів та документів на такий автомобіль у стані алкогольного сп`яніння, не може бути доказом, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому відсутня одна із обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: ознака керування.

Як зазначено у п.4 Рішення Конституційного Суду України N 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року по справі N 1-34/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена, а відтак останній не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, оскільки в його діях відсутній як склад так і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи наведене, із урахуванням вимог ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 33, 130, п. 1 ч.1 ст. 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.