ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1077/22 Номер провадження 33/814/336/22Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О.С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: стаття 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Ряднині І.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Лисенка Анатолія Федоровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 червня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 грн та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за те, що він 07 квітня 2022 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 червня 2022 року, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, в якій посилаючись на невідповідність висновків місцевого суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, прохав скасувати оскаржуване судове рішення та провадження по вказаній справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, а саме за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, що між ним та ОСОБА_2 раптово виникли неприязні відносини, що пов`язано із нецензурними висловлюваннями та погрозами останнього відносно сина ОСОБА_1 , що свідчить про виникнення сварки між ними не на підставі хуліганства або порушення громадського порядку, а на підґрунті особистих неприязних стосунків.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, взявши участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вимоги апеляційної скарги підтримав та прохав їх задовольнити з підстав, зазначених у ній, пояснивши, що ОСОБА_1 обізнаний про дату та час розгляду справи.

Мотиви суду

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП закріплено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого статтею 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадське місце - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже, громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень скаржника, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні статті 173 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 432356 від 09 квітня 2022 року, в якому зазначено, що 07 квітня 2022 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян;

- у письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 , в яких зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності 07 квітня 2022 року близько 17 год. 00 хв. підійшла до нього та почала погрожувати потерпілому фізичною розправою, при цьому нецензурно висловлюючись, а після вибив штахетку на хвіртці;

- у письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 , в яких остання повідомила про наявність конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , під час якого останній підвищував голос на потерпілого у зв`язку з нецензурною лайкою ОСОБА_2 в адресу малолітнього сина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- у письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 , в яких свідок вказав, що ОСОБА_1 прибіг до ОСОБА_2 та почав його ображати нецензурною лайкою, а потім виламав штахетку із хвіртки останнього, вдаривши по ній рукою.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а отже відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи у відповідності зі статтями 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлено фактичні обставини та правильно надано оцінку зібраним у справі доказам, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами справи у їх сукупності.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові місцевого суду не розкрито диспозиції інкримінованого йому правопорушення суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою своєму сусідові, а фабулою статті 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі та в постанові суду не зазначено, який саме громадський порядок порушено, а також як порушено спокій громадян і яких саме суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вищевказаними доказами чітко визначені дії ОСОБА_1 , що порушували громадський порядок та спокій потерпілої від його дій особи.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки місцевого суду і були підставами для скасування прийнятого ним судового рішення та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Висновки суду

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль