Номер провадження: 33/813/235/22
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., при секретарі судового засідання Стоянової Л.І.; розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 06.12.2021, відносно:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Бердянськ Запоріжської обл., громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції провадження по справі відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із вчиненням особою дій в стані крайньої необхідності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №046648, 10.10.2021 о 20 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Люстдорфська дорога, 6/1 в м. Одесі при перестроюванні не надав дорогу автомобілю марки Toyota д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він мав намір перестроїтись. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками події та кваліфікована, як порушення ОСОБА_2 п. 10.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції послався на те, що дії ОСОБА_2 не є правопорушенням, хоч і передбачені КУпАП, який встановлює відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчиненні в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує життю водія. При цьому, небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскаржуваною постановою з огляду на таке:

- суд 1-ої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_1 про час та місце судового засідання, чим позбавив останнього можливості надати фотознімки з місця події та надати відповідні пояснення, як свідка;

- суд 1-ої інстанції не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_2 , відповідно до яких він зазначив, що адміністративні матеріали оформленні працівниками патрульної поліції у його відношенні суто формально, оскільки вчинене ним ДТП стало наслідком уникнення від удару автомобіля, який рухався по зустрічній смузі на великій швидкості та вважає, що таких обставин небезпека не могла бути усунута іншими засобами, що на думку потерпілого ОСОБА_1 не відповідає реальним перебігом обставин;

- потерпілий ОСОБА_1 вважає, що порушення п. 10.3 ПДР України, ОСОБА_2 за даних обставин вчинено не в стані крайньої необхідності, а саме для усунення небезпеки, яка загрожувала його життю, оскільки автомобіль, який рухався по зустрічній полосі водія ОСОБА_2 був на великій відстані від нього та у останнього була технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , шляхом виконання вимог п. 10.3 ПДР.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , потерпілий ОСОБА_1 та його представник Садіков О.О. в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, при причини неприбуття суд не повідомили та жодних клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляду за їх відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №046648 (а.с. 1), 10.10.2021 о 20 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Люстдорфська дорога, 6/1 в м. Одесі при перестроюванні не надав дорогу автомобілю марки Toyota д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він мав намір перестроїтись. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Проте, згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 3) 10.10.2021 приблизно о 20:05 год. він рухався на автомобілі ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Люстдорфська дорога у бік центра міста по лівій полосі руху. Позаду нього у правій полосі в попутному напрямку рухався автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_2 . Продовжуючи рух він побачив, що з протилежного напрямку на зустріч йому на його полосу руху виїхав автомобіль і рухався на великій швидкості. Задля попередження лобового зіткнення та безпеки свого життя він почав поступово приймати в бік попутної правої полосі руху, чим допустив зіткнення з автомобілем Toyota, який рухався позаду нього.

Окрім того, відповідно до письмових пояснень потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 4) 10.10.2021 приблизно о 20 год. він рухався по вул. Водопровідній у м. Одесі в бік ЖД вокзалу. Напроти входу на 2-ге місце кладовища він рухався у правій смузі, у лівій смузі рухався автомобіль ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначеному автомобілю на зустріч їхав автомобіль сірого кольору та для запобігання лобовому зіткненню водій автомобіля ЗАЗ різко прийняв вправо внаслідок чого скоїв зіткнення з його автомобілем.

Разом із тим, схема ДТП від 10.10.2021 (а.с. 2) не містить відображення вище встановлених обставин.

Так, обидва учасника ДТП повідомили працівників патрульної поліції про порушення ОСОБА_2 п. 10.3 ПДР України для усунення небезпеки, яка загрожувала його життю, оскільки ДТП стала наслідком уникнення ОСОБА_2 від удару автомобіля, який рухався в порушення ПДР по зустрічній для нього смузі на великій швидкості «лоб у лоб».

Проте, матеріали справи не містять відомостей щодо вжиття працівниками патрульної поліції реальних заходів на встановлення автомобіля, який виїхав на зустрічну смугу руху.

Апеляційний суд вважає, що непрофесійні дії працівників патрульної поліції призвели до формального складення у відношенні ОСОБА_2 адміністративних матеріалів, без здійснення заходів для всебічного та об`єктивного з`ясування обставин ДТП та, як наслідок встановлення винної особи.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що дії ОСОБА_2 вчиненні в стані крайньої необхідності, для усунення небезпеки, яка йому загрожувала, оскільки зазначена небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами. При цьому, заподіяна шкода внаслідок ДТП є менш значною, ніж відвернена шкода життю ОСОБА_2 .

Апеляційний суд критично оцінює посилання потерпілого ОСОБА_1 щодо не відповідності реальним обставинам справи пояснення ОСОБА_2 , оскільки письмові пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Що стосується тверджень ОСОБА_1 щодо не сповіщення останнього належним чином про час та місце судового засідання, у зв`язку із чим його було позбавлено можливості надати фотознімки з місця події, а також його не було допитано в якості свідка, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими, проте зауважує на тому, що судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 була надана можливість надати докази, проте останній в судове засідання апеляційного суду не з`явився.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції розглядаючи справу, на підставі всебічного та повного аналізу наявних в матеріалах справи доказів, дійшов правильного висновку про те, що дії ОСОБА_2 не є адміністративним правопорушенням, хоч і передбачені КУпАП, який встановлює відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчиненні в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує життю водія, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відтак, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 06.12.2021 про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца