Справа № 372/2089/22
Провадження № 3-839/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2022 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого огранувальником, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2022 року о 18 годині 40 хвилин на автодорозі 0101605 в с. Семенівка Обухівського району Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Polo» державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди та при цьому перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, в медичному закладі у лікаря нарколога, зі згоди водія. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції комунального підприємства Обухівської міської ради «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 29.07.2022 року № 318, результат 0,68 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вину визнав, в письмових поясненнях пояснив, що з протоколом він згоден та дійсно керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_2 вину не визнав, пояснив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності.

Захисник Коковін Д.І. під час розгляду справи в суді заперечив щодо протоколу складеного відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вказаний протокол був складений працівниками поліції з порушенням постанови КМ України від 17.12.2008 року № 1103 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що занижують уваги та швидкість реакції і проведення такого огляду», просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в йог діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Працівники поліції Марюхна О.О., ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідають дійсності, в протоколі відображено обставини вчинення ОСОБА_2 , адміністративного правопорушення, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, по приїзду на місці дорожньо-транспортної пригоди, водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився, потім його було доставлено до медичного закладу де було проведено огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, про що було складено відповідний висновок, який долучено до протоколу.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, працівників поліції, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується належними і допустимими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 076058 від 29.07.2022 року, висновком щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції комунального підприємства Обухівської міської ради «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 29.07.2022 року № 318, результат 0,68 проміле, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 29.07.2022 року, актом вилучення посвідчення водія від 29.07.2022 року, оглянутим під час розгляду справи відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

З пояснень свідків та особи, що притягується до адміністративної відповідальності, письмових доказів та відеозапису вбачається, що обставини скоєння водієм доржньо-транспортної пригоди та поведінка водія на місці пригоди свідчили про достатність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, тому дії працівників поліції ґрунтуються на законі.

Посилання сторони захисту на порушення поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція від 09.11.2015) слід визнати необгрунтованими, оскільки за результатами розгляду справи у суді не встановлено таких порушень Інструкції від 09.11.2015 року, які б ставили під сумнів результати тестування на алкоголь. Так, сам огляд був проведений відповідно до вимог зазначеної Інструкції у медимчному закладі уповноваженими медичними працівниками. Результатами огляду із дотриманням діючого порядку встановлений факт алкогольного сп`яніння водія, що є вирішальною обставиною для його притягнення до відповідальності за порушення п. 2.9 а ПДР. Будь-яких доказів на спростування результатів тестування, тому сам факт перебування водія у стані сп`яніння у час і місці згідно протоколу залишився неспростованим. Факт керування транспортним засобом у час і місці згідно протоколу також не оспорювався. Посилання на те, що ОСОБА_4 насправді не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці ДТП не мають істотного правового значення для вирішення цієї справи, оскільки він притягується до адміністративної відповідальності не за порушення п.2.5 ПДР, а за інше порушення.

Відповідно до вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи сторони захисту зводились до критики наданих поліцією доказів, оцінки таких доказів як недопустимих і необ`єктивних, однак будь-яких доказів на спростування факту перебування особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у стані сп`яніння під час складення протоколу, до суду не надано, тому позиція захисту оцінюється як непереконлива і необґрунтована. Оцінюючи сукупність доказів у цій справі, оцінюючи пояснення водія при складенні протоколу та в суді, вважаю, що факт керування автомобілем у стані сп`яніння об`єктивно підтверджується. Факт і обставини проведення огляду на місці зупинки не спростовується, при складенні протоколу у письмових поясненнях повністю визнано, а письмовими доказами і відеозаписом підтверджується, зокрема з досліджених судом доказів вбачається, що за результатами вимірювання приладом «Drager» було підтверджено перебування водія у стані сп`яніння. Доводів щодо відсутності підстав для проведення поліцією огляду на стан сп`яніння у медичному закладі стороною захисту не представлено, а з досліджених доказів судом не вбачається. Посилання на відсутність свідків суд вважає необґрунтованими, а право на захист було дотримано, зокрема й шляхом проведення відеозапису огляду. При цьому доводи сторони захисту щодо окремих неістотних недоліків використання приладів «Drager» поліцейськими в Україні не спростовують факту перебування у стані сп`яніння особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не спростовують об`єктивності результатів тесту саме у цій справі, не мають вирішального значення для висновку суду щодо винуватості чи невинуватості у скоєнні правопорушення, тому у сукупності із іншими доказами оцінюються як такі, що не свідчать про факт керування водієм автомобілем у тверезому стані, отже, як такі, що не можуть покладатись в основу судового рішення. Відтак подібні доводи сторони захисту є проявом захисної позиції з метою уникнення відповідальності за скоєне, однак є необгрунтованими.

Під час розгляду справи в суді, обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення спростовані не були, будь-яких належних і допустимих доказів невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не подано, тому суд вважає винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною.

Обставини, які відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшували відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий і сімейний стан, наявність постійного місця проживання, виходячи з доведеності вини порушника та визнанні її останнім, вважаю за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 23, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь Державної судової адміністрації України на рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (УАП); отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення постанови з дня отримання її копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови - три місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя М.В. Кравченко