єдиний унікальний номер справи 546/698/22
номер провадження 3/546/297/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протоколи про вчинення адміністративних правопорушення, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до них щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_2 , 2008 р.н., офіційно не працюючого, не інваліда, не депутата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серії ААБ №006900 від 14.07.2022, ОСОБА_1 14.07.2022 о 08:00 год. в м.Корчі Полтавського району Полтавської області, керуючи автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 , та який вживав спиртні напої після вчинення ДТП за його участі. Проходити огляд на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, чим порушив п.2.10 є, 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААБ №006898 від 14.07.2022, ОСОБА_1 13.07.2022 о 20:15 год. по вул. Горького в м.Решетилівка Полтавської області, керуючи автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 , виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем Хонда Сівік д.н.з. НОМЕР_3 в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 11.3. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААБ №006899 від 14.07.2022, ОСОБА_1 13.07.2022 о 20:15 год. по вул. Горького в м.Решетилівка Полтавської області, керуючи автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зіткнення із автомобілем Хонда Сівік д.н.з. НОМЕР_3 та зник із місця ДТП, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст.122-4 та 124 КУпАП визнав повністю, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП вину заперечував.

Пояснив суду, що 13.07.2022 за проханням своєї матері відвіз її у с.Коржі Полтавського району Полтавської області після чого повернувся у м.Решетилівку. Через деякий час до нього зателефонувала сестра та повідомила, що їх матері, якій 85 років, стало зле та вона потребує допомоги.

Їхавши в с.Коржі, оминаючи вибоїни на дорозі, ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, пересік зустрічну смугу руху та допустив зіткнення по дотичній із автомобілем Хонда, який рухався у зустрічному напрямку. Враховуючи те, що транспортні засоби отримали незначні пошкодження, ОСОБА_1 повідомив жінці, яка керувала автомобілем Хонда, що знайомий із її чоловіком та обов`язково відшкодує йому усі збитки. Після цього залишив місце ДТП та поїхав на допомогу до своєї матері.

На даний момент усі матеріальні збитки ОСОБА_1 особисто відшкодовано та у потерпілих немає жодних претензій до нього.

Щодо обставин справи, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП зазначив, що дорожньо-транспортна подія сталася 13.07.2022 близько 20:00 год. Працівники поліції приїхали до нього додому 14.07.2022 об 14:00 год, тобто через 18 годин після ДТП. Він знаходився вдома, вів свій звичайний побут, обідав та під час цього випив бутилку слабоалкогольного напою «Беремікс». Пояснював поліцейським, що під час скоєння ДТП та після нього не вживав жодних алкогольних напоїв та перебував повністю у тверезому стані. При цьому йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера чи у медичному закладі. Наміру переховуватися від працівників поліції з метою уникнення покарання не мав, адже домовився із потерпілими, що відшкодує матеріальні збитки у добровільному порядку, тому і вважав, що не існує жодних перешкод для ведення свого звичного способу життя.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складів інкримінованих йому адміністративних правопорушень, дослідивши письмові докази, наявні у справі та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошк

одження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 11.3 ПДР України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до підпункту (а) пункту 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Окрім того, відповідно до підпункту (в) пункту 2.10 ПДР України, водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 006900 від 14.07.2022 (а.с.2); протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 006898 від 14.07.2022 (а.с.17); протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 006899 від 14.07.2022 (а.с.30); схему місця ДТП від 13.07.2022 на якій зображено місце розташування на дорозі автомобіля Хонда Сівік д.н.з. НОМЕР_3 та перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень даного автомобіля, а саме ліве переднє крило, ліва передня дверка, рульова рейка (а.с.3, 18, 31); довідку начальника СПД №1 ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській у якій зазначено, що транспортний засію ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 (а.с.4); довідку начальника СПД №1 ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській у якій зазначено, що нагрудний відеореєстратор (бодікамера), який використовувався працівниками поліції під час несення служби за своїми технічними характеристиками проводить безперервну зйомку, але відеозаписи зберігаються окремими частинами тривалістю 5 хвилин (а.с.5); копію посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 (а.с.6, 19, 32), рапорт пом. чергвоого сектору поліцейської діяльності СП №1 (м.Решетилівка) про реєстрацію заяви ОСОБА_4 щодо настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с.7, 20, 33), письмові пояснення ОСОБА_5 у яких зазначено, що 13.07.2022 близько 19:35 год. вона керувала автомобілем Хонда Сівік д.н.з. НОМЕР_3 по вулиця Горького у м.Решетилівці. На зустріч їй рухався автомобіль ВАЗ світлого кольору на великій швидкості. Даний автомобіль допустив зіткнення із транспортним засобом, яким керувала ОСОБА_5 . Потерпіла побачила у автомобілі ВАЗ двох невідомих їй чоловіків, які, на її переконання, перебували у стані алкогольного сп`яніння. Після зіткнення автомобіль ВАЗ поїхав у напрямку вул.Джерельної у м.Решетилівці (а.с.8, 21, 34); письмові пояснення ОСОБА_1 у яких він зазначає, що 13.07.2022 близько 20:15 год. він керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 , об`їжджаючи ямку, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем Хонда Сівік. Помітивши, що всі особи, які перебували у вищевказаному авто живі та здорові, злякавшись, він залишив місце ДТП. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди спиртних напоїв він не вживав, однак зранку 14.07.2022 об 08:00 год. вжив алкогольний напій, щоб зняти стрес (а.с.9, 22, 35); письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 які зазначили, що 14.07.2022 були запрошені працівниками поліції у якості свідків під час того, як ОСОБА_1 надавав пояснення щодо вчинення ДТП та залишення місця пригоди. Від ОСОБА_1 було чутно різкий запах алкоголю із порожнини рота та він зазначив, що вживав спиртні напої після вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Останній відмовився від огляду на стан сп`яніння в лікарняному закладі та за допомогою алкотестера «Драгер» (а.с.10, 11, 23, 24, 36, 37); компакт диск який містить один відео файл на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 із працівником поліції, під час якого останній вказує, що дійсно допустив зіткнення із автомобілем Хонда, однак не залишився на місці пригоди, оскільки побачив, що усі особи, які перебували у даному автомобілі живі та здорові. Спиртні напої вживав наступного ранку після події.

Суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 та 124 КУпАП.

Щодо відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Пунктом 2.10 є Правил дорожнього руху України встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Підпункт 2.5 Правил дорожнього руху України, на порушення ОСОБА_1 якого посилається працівник поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №006900, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, диспозицією ч. 4 ст. 130 КУпАП не передбачена відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, як це зазначено у протоколі, виключно в межах якого суд розглядає справу та не наділений правом самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи корегувати фабулу викладеного у протоколі правопорушення, що поставлено особі за провину відповідним уповноваженим органом.

Відповідальність за недотримання п. 2.5. ПДР України передбачена нормами частин першою, другою та третьою ст. 130 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, зокрема результат огляду особи на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора або медичний висновок лікаря на підтвердження того, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 перевищував допустиму норму 0,2 проміле. Визнання особою того факту, що він вживав алкогольні напої не може визнаватися належним та допустимим самостійним доказом вини особи за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену особу органів поліції від доведення правомірності свого рішення щодо наявності у діях особи складу відповідного адміністративного правопорушення.

Таким чином, уповноваженою особою, яка складала зазначений протокол, в порушення вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, не додано до нього належних та достатніх доказів вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП, зокрема того, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_7 перевищував допустиму норму 0,2 проміле.

Окрім того, суд звертає увагу, що дорожньо-транспортна подія сталася близько 20:15 год 13.07.2022, у той час, коли протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП складено о 14:15 год. 14.07.2022, тобто через 18 годин після ДТП.

Хоча законодавством України і визначає заборону особам, які керували транспортними засобами, вживати алкогольні напої або лікарські засоби, виготовлені на їх основі, після настання дорожньо-транспортної події за їх участю до моменту проведення огляду, однак цей проміжок часу не повинен порушувати принцип розумності строків.

Додатково суд зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП датою вчинення правопорушення зазначено 08:00 год. 14.07.2022, тоді як датою вчинення ДТП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №006898 та інших доказів у справі є 20:15 год. 13.07.2022. Зі слів ОСОБА_1 він вживав слабоалкогольний напій безпосередньо перед тим моментом, як до нього додому приїхали працівники поліції та почали складати адміністративні матеріали, тобто об 14:00 год. 14.07.2022.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП). У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Оскільки від моменту ДТП і до складання протоколу про адміністративне правопорушення минуло близько 18 годин, суд вважає, що даний строк перевищує межі розумності в об`єктивному значенні, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що особа після вчинення ДТП перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП суд вважає недоведеним, оскільки відсутні докази об`єктивної сторони, тобто факту вживання ним після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, а також того, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 перевищував допустиму норму 0,2 проміле.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 33 КУпАП при призначенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є щире каяття та добровільне усунення завданої шкоди. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 та 124 КУпАП, справа розглядається одним і тим же органом та складом суду, а санкція статті 122-4 КУпАП передбачає більш серйозне стягнення, аніж санкція ст.124 КУпАП, суд прийшов до висновку про необхідність накладення на особу остаточного стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчиненних, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суддя враховує особу правопорушника, його поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушника стягнення у виді штрафу із застосуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, вважаючи, що це стягнення є достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись 33, 36, 40-1, 221, 247, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остаточне стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчиненних, передбачене ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривен 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О.О. Романенко