Справа № 135/934/22
Провадження № 3/135/470/22
ПОСТАНОВА

іменем України

24.10.2022 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника адвоката Пригузи С.Д., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2022 о 01 год 45 хв в м. Ладижин по вул. К.Маркса водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Mitsubishi Galant», державний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в приміщенні КП «Ладижинська міська лікарня» лікарем приладом «Drager».

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених вище обставин не визнав та пояснив, що дійсно в той день вживав алкоголь, однак не керував автомобілем за вказаних в протоколі обставин. Так, в цей день, приблизно о 21 годині, він разом зі своїм дев`ятирічним сином та знайомими поїхали до кума в с. Бубнівка Гайсинського району Вінницької області, де приблизно о 22 годині вони почали вживали алкоголь. В зв`язку з тим, що його малолітній син захотів додому до своєї матері, яка є його колишньою дружиною та з якою він проживає окремо, йому потрібно було терміново повернутися в м. Ладижин. З огляду на те, що на той момент не було «тверезого водія», оскільки він і його друзі вживали алкоголь, він вирішив посадити за кермо автомобіля свого дев`ятирічного сина, який на його думку вправно керує автомобілем та до цього часу неодноразово вже керував автомобілем. У зв`язку з зазначеними обставинами його дев`ятирічний син керував автомобілем з с. Бубнівка до м. Ладижин, він же в цей час перебував поруч на пасажирському місці, а його друзі на задніх пасажирських сидіннях. Перед в`їздом в м. Ладижин, на блокпості, автомобіль зупинили бійці тероборони. Його син на вимогу про зупинку звернув на обочину, зупинив автомобіль, і в цей час він злякавшись за сина, помінявся з ними місцями, а саме він особисто пересів за кермо, тобто в момент коли підійшли бійці переборони за кермом перебував саме він. Після цього бійці тероборони викликали працівників поліції, які завезли його до лікарні, де він пройшов огляд на стан сп`яніння. На уточнюючі запитання ОСОБА_1 відповів, що моменту коли він помінявся з сином місцями в автомобілі ніхто не бачив і він нікого не повідомляв про даний факт. Підтвердив, що в протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності написав «вживав», зазначив, що до процедури проведення огляду на стан сп`яніння та дій поліцейських претензій не має.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Пригуза С.Д. повністю підтримав позицію свого підзахисного. Додатково пояснив, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом; долучений до матеріалів відеозапис містить відомості, що вочевидь не містить візуальних даних про номер портативного відео реєстратора з датою і часом здійснюваного відеозапису; відеозапис переривається, що є порушенням вимог законодавства щодо безперервності відео зйомки з використанням портативних відео реєстраторів працівниками поліції; в матеріалах справи відсутні докази про вручення поліцейським його підзахисному письмового направлення на медичний огляд; його підзахисному надано Драгер вже з розпакованою трубкою, що є грубим порушенням огляду на стан сп`яніння та поліцейським не роз`яснено про проведення такої процедури; в медичному закладі замість обов`язкових лабораторних досліджень проведено огляд на алкотестері «Драгер»; в протоколі не зазначені свідки правопорушення, пояснення яких міститься в матеріалах справи; до матеріалів справи не долучено копію свідоцтва про повірку газоаналізатора «Драгер».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що перебував разом з ОСОБА_1 в автомобілі, підтвердив пояснення ОСОБА_1 про те, що за викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин останній автомобілем не керував, натомість автомобілем, до моменту його зупинення бійцями терооборони перед в`їздом в м. Ладижин, керував малолітній син ОСОБА_1 , оскільки останній вживав алкоголь.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка сторони захисту, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 8 КУпАП України встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 136197 від 18.09.2022, складеного поліцейським СРПП ВП №3 Гайсинського РУП капітаном поліції Брудницьким Я.В., водій ОСОБА_1 18.09.2022 о 01 год 45 хв в м. Ладижин по вул. К.Маркса керував транспортним засобом автомобілем марки «Mitsubishi Galant», державний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в приміщенні КП «Ладижинська міська лікарня» лікарем приладом «Drager».

Зі змістом даного протоколу ОСОБА_1 ознайомлений та отримав його копію, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені, про що свідчить його особистий підпис. У графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив «вживав», що ним підтверджено під час судового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , позицію якого підтримав його захисник Пригуза С.Д., винуватість свою заперечував, однак, не зважаючи за захисну позицію, його винуватість у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин безспірно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 136197 від 18.09.2022, складений відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже відповідає вимогам діючого законодавства.

В долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видане 18.09.2022 о 01 год 11 хв, з якого видно, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, огляд на стан сп`яніння проводився в КП «Ладижинська міська лікарня» за допомогою приладу «Drager».

В матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_3 про те, що 18.09.2022 він знаходився на чергуванні на блокпості, який розташований в м. Ладижин по вул. К.Маркса, біля будинку № 1, де під час перевірки автомобіля марки «Mitsubishi Galant», державний номер НОМЕР_2 було виявлено ОСОБА_1 , який керував даним автомобілем і відносно нього було чути різкий запах алкоголю та була нечітка мова. В подальшому з даного приводу було повідомлено працівників поліції з метою перевірки даного громадянина на стан алкогольного сп`яніння.

Також в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_4 , які за своїм змістом аналогічні поясненням ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду ОСОБА_1 зазначив, що вказані письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідають дійсності, він їх не оспорює та не має необхідності викликати до суду даних осіб для дачі пояснень.

Також, вина ОСОБА_1 підтверджується актом № 104 та висновком КП «Ладижинська міська лікарня» від 18.09.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 18.09.2022 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту приладу «Драгер Alcotest 6810» - 1,78‰. Жодних зауважень до висновку ОСОБА_1 не висловив, що підтвердив і під час судового розгляду.

З роздруківки показників тесту № 104 від 18.09.2022, отриманого за допомогою газоаналізатора «Драгер Alcotest 6810», видно, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становить 1,78‰. В ній вказано останню дату калібрування газоаналізатора «Драгер Alcotest 6810» - 11.10.2021.

Відповідно до свідоцтва № 12-01/8261 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке було витребуване та оглянуте судом на вимогу сторони захисту, газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, свідоцтво чинне до 11.10.2022.

Стосовно твердження сторони захисту про обов`язковість лабораторних досліджень для виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, то воно не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 7 розділу ІІІ якої, проведення лабораторних досліджень є обов`язковим тільки для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Натомість у ОСОБА_1 виявлені ознаки саме алкогольного сп`яніння, огляд йому проводився в закладі охорони здоров`я за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6810» саме на стан алкогольного сп`яніння, що не суперечить положенням вказаної вище Інструкції, з результатами огляду він погодився та їх не оспорює, що підтвердив і під час судового розгляду.

Також до матеріалів долучено відео з нагрудної камери поліцейського, яке було оглянуто судом.

Суд сприймає вказаний відеозапис належним та допустимим доказом, та відкидає заперечення сторони захисту стосовного цього, з наступних підстав.

Під час дослідження вказаного відеозапису в судовому засіданні ОСОБА_1 підтверджено, що саме він зафіксований на них. Вказаний відеозапис містяться на DVD-диску в трьох окремих файлах, а сам відеозапис, якщо його переглядати в хронологічному порядку, містить три окремі події: момент складення поліцейським направлення ОСОБА_1 на огляд в заклад охорони здоров`я, саму процедуру проходження ОСОБА_1 огляду, складення відносно нього протоколу та роз`яснення йому прав поліцейським. Відеозапис в них є безперервним, не містить ознак будь-кого монтажу, при цьому ОСОБА_1 під час судового розгляду не висловив будь-яких заперечень щодо зафіксованих на даних записах подій, та не навів будь-яких фактів, які мають значення для вирішення даної справи та умисно не були зафіксовані поліцейським на вказаному відеозаписі.

Так, на даному записі зафіксовано процедуру складення поліцейським направлення ОСОБА_1 на огляд в заклад охорони здоров`я, під час якої поліцейським запитує ОСОБА_1 чи дійсно він керував автомобілем «Mitsubishi Galant», державний номер НОМЕР_2 , на що отримує від останнього відповідь «так». Після цього запитує ОСОБА_1 про те де той бажає пройти огляд на стан сп`яніння - на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, на що останній зазначає, що бажає пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Поліцейським оформлює відповідне направлення в заклад охорони здоров`я в присутності ОСОБА_1 , що спростовує твердження захисника про те, що останній не був ознайомлений з відповідним направленням.

Також на вказаному записі зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в КП «Ладижинська міська лікарня» та момент складення поліцейським відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний запис не містить інформації, яка б вказувала на вчинення психологічного тиску або порушення права на захист, вчинених поліцейським або медичним персоналом комунального закладу відносно ОСОБА_1 під час проходження огляду та оформлення адміністративних матеріалів. На ньому не зафіксовано будь-яких дій, які б виникали сумнів, що працівник поліції діяв у непередбачений законом спосіб.

Стосовно підтвердження самого факту керування, на не встановлення якого посилається сторона захисту, то він повністю підтверджується поведінкою ОСОБА_1 у взаємозв`язку із вказаними вище доказами.

Так, ОСОБА_1 на запитання поліцейського чітко відповідає, що саме він керував автомобілем «Mitsubishi Galant», державний номер НОМЕР_2 , під час спілкування з поліцейським неодноразово вказує, що він є винним, просить поліцейського вирішити питання. При цьому твердження ОСОБА_1 , які він надав під час судового розгляду, а саме про те, що за кермом автомобіля перебував його дев`ятирічний син, суд сприймає критично та такими, що суперечать здоровому глузду з огляду на вік дитини та пізній нічний час скоєння даного правопорушення. Крім того, під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 жодних заперечень щодо факту керування транспортним засобом саме ним не висловлював.

Оцінюючи таку поведінку ОСОБА_1 , яка є типовою для осіб, які є водіями, суд доходить висновку, що саме він керував транспортним засобом та був водієм за викладених в протоколі обставин.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом є безпідставними, а також розцінюються судом як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності і стягнення.

Крім того суд з вказаних вище підстав не бере до уваги покази свідка ОСОБА_2 , який є товаришем ОСОБА_1 та вочевидь своїми показами намагався допомогти останньому уникнути адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З огляду на вище викладене, огляд проведений відповідно до Інструкції та ст. 266 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладене вище у сукупності, свідчить про порушення водієм ОСОБА_1 п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, який відноситься до грубих порушень на транспорті та його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника та майновий стан останнього, ступінь його вини. При цьому, судом враховується вік особи, його сімейний та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно довідки інспектора СРПП ВП №3 Гайсинського РУП капітана поліції Брудницького Я.В. за останніх 12 місяців ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувалася, посвідчення водія отримував.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що слід накласти стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя