ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/134/22 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шишки О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Шишки О.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 454 грн.

Згідно даної постанови, 12 жовтня 2021 року о 12 год. 55 хв. по вул. Об`їзна, 6 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та ходи. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 №ARBF-0422 (повірка до 26.05.2022) на місці зупинки та у найближчому медичному закладі відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а працівниками поліції його не було відсторонено від керування автомобілем в подальшому.

Зазначає, що судом порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки справу розглянуто без його участі та належного повідомлення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП розглянута без його участі.

Про вказану постанову йому стало відомо тільки після одержання її копії 08.02.2022 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 306403 від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави зупинки, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і його права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Крім того, з відеозапису реєстратора автомобіля патрульної поліції вбачається, що автомобіль марки «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 рухався попереду автомобіля патрульної поліції та на вимогу останніх з`їхав на узбіччя та зупинився. При цьому, на момент коли до автомобіля «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 одразу підійшов працівник поліції, з нього, у тому числі через водійську дверку, ніхто не виходив. Натомість, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 вже знаходився на пасажирському сидінні та пояснював, що водій кудись пішов, а він його чекає.

Разом з тим, аналіз долучених до матеріалів справи вищевказаних відеозаписів, дає підстави для висновку, що після зупинки працівниками поліції автомобіля «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , з метою ухилення від відповідальності перемістився на пасажирське сидіння у салоні автомобіля, яким на момент зупинки він керував. Інших осіб, окрім ОСОБА_1 , у салоні автомобіля, який зупинився на вимогу поліцейських, не було.

Таким чином, доводи апелянта, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було розглянуто справу без участі ОСОБА_1 та без належного про це повідомлення останнього, чим порушено його право на захист, суд вважає неспроможними, оскільки про день, час та місце розгляду справи, а саме 28 жовтня 2021 року о 10:00 год. у Тернопільському міськрайонному суді останній був повідомлений на місці складання щодо нього протоколу, про що наявна у ньому відмітка та оголошено й роз`яснено ОСОБА_1 , що вбачається також з відеозапису. Разом з тим, ОСОБА_1 в судове садіння на вказану дату та час не з`явився, будь-яких клопотань до суду про неможливість прибути та наявність на це поважних причин не подавав, що в свою чергу не перешкоджало суду розглянути справи по суті та за наслідками розгляду постановити рішення.

Крім того, не впливає на правильність висновків суду першої інстанції про доведеність порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України доводи апелянта про те, що останнього не було відсторонено працівниками поліції від керування транспортним засобом. При цьому, такі твердження апелянта спростовуються наявною у матеріалах справи розпискою (а.с.5), відповідно до якої керування транспортним засобом «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 було передано ОСОБА_2 , який зобов`язувався доставити автомобіль за відповідною адресою та не допускати до керування осіб у нетверезому стані.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Шишки О.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Шишці О.М. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Шишки О.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя