Справа № 149/561/22
Провадження № 33/801/748/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

встановив:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КпАП України, оскільки у ньому не зазначено прізвища свідків, які на думку апелянта мали б залучатися до його складення незалежно від наявності чи відсутності відеозапису події.

Вказує на те, що відеозаписи також не є належними доказами у справі, оскільки за інформацією, що відображена на них, події відбувались 25.01.2017, тоді як насправді 01.02.2022, а тому вони не мають відношення до цієї адміністративної справи.

Крім того, звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться копії постанов від 01.02.2022 інспектора поліції Цюрпіта О.А. про накладення на нього адміністративного штрафу за порушення вимог ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КпАП України, і цей поліцейський не виявив у нього ознак сп`яніння, хоча події мали місце того ж дня і у той же час 01.02.2022 о 18-30 год. При цьому як стверджує апелянт, з інспектором поліції який склав протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_3 , він не мав жодних стосунків.

Акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу також не є належними доказами, так як складені з порушеннями.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що він не приймав участі у справі при її розгляді, а копію оскаржуваної постанови ним отримано лише 22 серпня 2022 року.

Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться дані про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови 22.08.2022, що не спростовує викладенні у клопотанні доводи, причини пропуску строку слід визнати поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року.

ОСОБА_1 , повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, до апеляційного суду не з`явився, проте його захисник подала заяву про розгляд справи в його відсутність.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Якименко-Шевчук Ю.О. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній, і просила задовольнити.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 322327 від 01 лютого 2022 року водій ОСОБА_1 того ж дня 01.02.2022 о 18 год 31 хв год керував транспортним засобом державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КпАП України, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядок направляння водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КпАП України.

Згідно статті 266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений статтею 266 КпАП України та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, в присутності поліцейського.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зазначені вище вимоги особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виконані, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно з п. 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України.

Проте від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився, про що зроблено запис в графі протоколу «пояснення особи», при цьому відповідної заяви щодо незгоди із його змістом.

Матеріали адміністративного провадження також не містять будь-яких зауважень з боку ОСОБА_1 щодо незаконних дій працівників поліції під час складання ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КАП України, тому є належним доказом по справі, а відтак доводи скарги у цій частині є безпідставними.

Не приймаються й до уваги доводи апеляційної скарги про не зазначення свідків під час складання адміністративного протоколу з таких підстав.

Частиною 2 статті 266 КпАП України визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, вказаною нормою встановлено порядок огляду водіїв, в тому числі і передбачено можливість залучення свідків.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що лише в разі неможливості застосування технічних засобів закон зобов`язує проведення такого огляду в присутності 2-х свідків.

Оскільки працівниками поліції здійснювалась відеофіксація подій, і матеріали справи містить диск, який підтверджує наявність відеозапису, залучення свідків в цьому випадку не було обов`язковим.

Під час перегляду в апеляційному суді відеоматеріалів записів з нагрудних камер патрульних поліцейських, доданих до матеріалів справи встановлено, що на вказаних відеозаписах зафіксовано як рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і дії працівників поліції безпосередньо після його зупинки, зокрема, пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу на місці зупинки, або в лікувальному закладі, проти чого він заперечував стверджуючи, що він не керував транспортним засобом.

Доводи апелянта про неналежність окремих відеозаписів у зв`язку з неправильно зазначеним у них часом зйомки, суд апеляційної інстанції виходить із того, що в сукупності з іншими доказами по справі, а також виходячи із того, що зйомка велася як з відеореєстратора службового авто, так і за допомогою нагрудної камери працівника поліції, не викликає сумніву помилковість зазначеного часу, й насправді зйомка мала місце 01 лютого 2022 року, а не 25 січня 2017 року як про те зазначено на двох записах.

Щодо доводів апелянта про розбіжність у часі складення протоколу про адміністративне правопорушення та направлення водія на огляд до медичної установи, то апеляційний суд зазначає таке.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений за порушення ним п.2.5 ПДР України, тобто з підстав відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, складенню протоколу передує факт виявлення правопорушення відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, який і відображений у відповідному направленні.

Отже, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Натомість позиція ОСОБА_1 спростовується сукупністю доказів у справі і спрямована на уникнення відповідальності за вчинене.

По даній справі дослідженням наявних у ній доказів судом першої інстанції достовірно встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад оскаржуваного ним адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник