ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/5720/21 Головуючий в 1 інст. Кононенко І.О.
Провадження №33/807/154/22 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.185 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Гребнєва І.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Гребнєва І.І. на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 (сто тридцять шість) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок на користь держави.

Згідно з постановою суду, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ 833608 від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , 09 грудня 2021 року о 22-50 відмовився виконати законні вимоги працівників поліції покинути зазначене домоволодіння чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, за що передбачена відповідальність за ст.185 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Гребнєв І.І. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та постановити нову, якою провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що при постановленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що полягає у розгляді справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Посилається на той факт, що ОСОБА_1 самостійно викликав співробітників поліції разом з іншими представниками ТОВ «ТОРЕНЕРДЖІ ГРУП», знаходився на території домоволодіння на законних підставах та на виконання ухвали Печерського районного суду м.Києва від 26 листопада 2021 року по справі №757/63078/21-к, договору управління активами від 07 травня 2021 року, сприяв зупиненню порушення ОСОБА_2 вимог зазначеної ухвали та діючого законодавства.

Співробітники поліції, ігноруючи систематичні звернення представників ТОВ «ТОРЕНЕРДЖІ ГРУП» із документами, які підтверджують законність їх перебування у зазначеному домоволодінні, незаконно, безпідставно вимагали у останніх, в тому числі у ОСОБА_1 покинути територію даного нерухомого майна.

Апелянт стверджує, що ОСОБА_1 разом з іншими представниками ТОВ «ТОРЕНЕРДЖІ ГРУП» перебували на території домоволодіння на законних підставах, а тому вимоги співробітників поліції щодо залишення території даного нерухомого майна не ґрунтувались на законних підставах.

Вважає, що ОСОБА_1 не зобов`язаний виконувати незаконні вимоги співробітника поліції, а тому притягнення останнього до адміністративної відповідальності за даним епізодом є протиправним.

Зазначає, що у зв`язку з виникненням сумнівів у діях співробітників поліції та перебування останніх у змові з ОСОБА_2 , подано відповідну заяву до ТУ ДБР.

Крім того, вважає, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Заявлене захисником - адвокатом Гребнєвим І.І. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, відомостей про те, що останній отримав копію оскаржуваної постанови протягом строку на її апеляційне оскарження, в матеріалах справи немає, доводи сторони захисту про те, що про наявність постанови від 30 грудня 2021 року сторона захисту дізнались 10 січня 2022, ніким не спростовані. 11 січня 2022 року подано вищевказану апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку сторони захисту не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши ОСОБА_1 (у одному з попередніх судових засідань), його захисника - адвоката Гребнєва І.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, в повному обсязі підтверджена матеріалами справи, а саме:

- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ №833608 від 10 грудня 2021 року;

- протоколом про адміністративне затримання №049273 від 09 грудня 2021 року;

- поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими останній зазначив, що ОСОБА_2 , хоча і є власником, але позбавлена права користуватися на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про арешт майна у провадженні кримінальному №0005541, тому він має право знаходитися в даному домоволодінні на підставі договору, укладеному з АРМА, як представник ТОВ «ТОРЕНЕРДЖІ ГРУП» (код 43042604) - управителя арештованих активів, які передано в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва (а.с.18);

- відеозаписом подій (а.с.19);

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті чергового ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Калініченко С., у якому зазначено, що 09 грудня 2021 року о 22.48 год. до відділення поліції №2 Запорізького РУП надійшло повідомлення від т.в.о. начальника відділення поліції №2 Запорізького РУП капітана поліції Войтика про те, що під час проведення слідчих дій за адресою: АДРЕСА_3 в рамках кримінального провадження, зареєстрованого до ЄРДР №0000423 за ч.1 ст.162 КК України, було виявлено трьох невідомих осіб, котрі перешкоджали проведенню слідчих дій. Вищевказаних осіб буде доставлено до відділення поліції для встановлення їх особистих даних. На мп працює СОГ у повному складі. Проводиться перевірка.

Згідно з рапортами працівників ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Карпова В., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Покайло О., ОСОБА_6 , під час несення останніми служби за повідомленням гр-ки ОСОБА_2 , мешкає АДРЕСА_2 про те, що четверо невідомих молодиків незаконно проникли до її домоволодіння, при цьому пошкодили двері до будинку. В ході виїзду на вищевказане місце факт, викладений в повідомленні гр-ки ОСОБА_2 , підтвердився, при цьому четверо молодиків, на яких вказала заявниця знаходились на місці скоєння правопорушення. Також під час бесіди з чотирма невідомими молодиками було встановлено, що один з них є гр-н ОСОБА_7 , 1992 р.н., мешкає АДРЕСА_4 , а інші троє надати документи, що встановлюють їх особу, відмовились. На законну вимогу працівників поліції вищевказаним молодикам було запропоновано покинути домоволодіння гр-ки ОСОБА_2 так як вказані особи в зазначеній будівлі знаходились без будь-яких підстав, останні виконувати вимогу відмовились та документи, що встановлюють їх особу, не надали. Після чого, працівниками поліції зазначеним особам було запропоновано проїхати до відділення поліції №2 з метою встановлення їх осіб та в подальшому складання адміністративного протоколу за ст.185 КУпАП України ,в подальшому невідомі молодики були доставлені до відділення поліції №2 Запорізького РУП. До вказаних осіб будь-яких заходів примусу не застосовувалось, а у відділенні поліції було з`ясовано їх дані, а саме ними виявились гр-н ОСОБА_8 , 1994 р.н., мешкає АДРЕСА_5 , гр-н ОСОБА_9 , 1995 р.н., мешкає АДРЕСА_6 , гр-н ОСОБА_1 , 1995 р.н., мешкає АДРЕСА_7 . Після складання адміністративного протоколу в присутності адвоката зазначених осіб було відпущено додому, про що свідчить їх підпис в книзі доставлених осіб до відділення поліції №2 Запорізького РУП.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник участі не брали.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі свого захисника, додатково пояснив, що він на законних підставах перебував на території домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_2 , його повноваження підтверджуються довіреністю ТОВ «ТОРЕНЕРДЖІ ГРУП».

Під час апеляційного розгляду захисник - адвокат Гребнєв І.І. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та зазначив, що на його думку оскаржуване рішення є незаконним, оскільки справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, які бажали брати участь у розгляді справи, про що було повідомлено суду. По суті справи захисник вказав на те, що жодної законної вимоги працівниками поліції не було озвучено. Вказаний житловий будинок визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та на нього накладено арешт ухвалою слідчого судді. Це майно на підставі Договору управління від 07 травня 2021 року було передано ТОВ «ТОРЕНЕРДЖІ ГРУП» в управління. Також зазначив, що в житловому будинку проживає мати підозрюваного у кримінальному провадженні, вони вже довго з нею борються, але вона не хоче виїжджати з будинку, а працівники поліції сприяють ОСОБА_2 в цьому. Послався на наявність ухвали слідчого суді, якою ОСОБА_2 заборонено користуватись та розпоряджатись майном. Під час події 09 грудня 2021 року він також особисто був присутнім, проте стосовно нього протокол не складався. Зазначив, що коли вони приїхали до будинку, то побачили, що ОСОБА_2 продовжує там знаходитись і самі викликали поліцію, щоб останні зафіксували цей факт. Проте, ситуація кардинально змінилась та начальник відділу поліції почав їм повідомляти, що вони начебто там незаконно знаходились та почав вимагати покинути вказане приміщення. Захисник вважає, що вони мали право там знаходитись та виганяти ОСОБА_2 , як власника майна. Не дивлячись на те, що вони знаходились на території домоволодіння законно, там почали відбуватись незрозумілі речі. Працівники поліції почали проводити огляд місця події. Після чого їх почали фізично виштовхувати з цього домоволодіння, потім трьох осіб затримали, доставили до відділу поліції і склали протоколи. Його клієнт є представником ТОВ «ТОРЕНЕРДЖІ ГРУП». Враховуючи те, що відповідно до Договору від 07 травня 2021 року вони є управителями цього домоволодіння, сплачують за нього грошові кошти в рахунок держави, тому жодної норми закону вони не порушували. Вважає, що протокол є незаконним, складений з метою сприяти особам, які там знаходились. Крім того, зазначив, що вони вже раніше прибували до вказаного домоволодіння, змінювали замки, в той час коли в ньому проживала ОСОБА_2 .

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та спростовуються матеріалами справи.

Так, статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Перевіряючи доводи сторони захисту про те, ОСОБА_1 знаходився на території домоволодіння на законних підставах та на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва по справі №757/63078/21-к, договору управління активами від 07 травня 2021 року, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Договір управління активами (майном) від 07 травня 2021 року, на який посилається захисник, діє на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 28 грудня 2020 року №757/57430/20-к.

Цією ухвалою, копію якої надано захисником, за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні №0005541 від 27 грудня 2017 року передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, майно ОСОБА_2 , в т.ч. і вищевказане житлове приміщення. В цій ухвалі міститься посилання на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 30 грудня 2019 року, якою окрім іншого і на вказане вище домоволодіння накладено арешт. Копію цієї ухвали також надано суду стороною захисту при апеляційному розгляді.

При перегляді відеозапису, долученого до протоколу, з`ясовано, що на місці події представник власника майна повідомила присутнім, серед яких був і ОСОБА_1 , про те, що вказана ухвала слідчого судді, якою накладено арешт на житлове приміщення, де відбувались події, скасована.

Викладене знайшло своє підтвердження при апеляційному розгляді та не заперечується стороною захисту.

В свою чергу, відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 ч.2 вищезгаданого Договору управління активами (майном) від 07 травня 2021 року, цей договір припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління Активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави.

Більш того, з відеозапису убачається, що власник майна - ОСОБА_2 на момент події правопорушення користувалась вищевказаним домоволодінням та проживала в ньому, що стороною захисту також не заперечується.

Самою ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 30 грудня 2019 року ОСОБА_2 не було заборонено користуватися нерухомим майном, що їй належить - арешт накладений шляхом заборони власнику лише відчужувати вказане майно.

Посилання захисника на те, що іншою ухвалою слідчого судді повторно було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 , не є обґрунтованими з огляду на таке.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 29 листопада 2021 року у справі №757/63208/21-к, копію якої надано захисником, клопотання прокурора про накладення арешту на майно задоволено частково та накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , в т.ч. і на вищевказане домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

При цьому в ухвалі чітко зазначено, що клопотання в частині встановлення заборони на користування зазначеним в ухвалі майном задоволенню не підлягає, оскільки прокурором не доведено відповідних ризиків. Крім того, слідчий суддя зазначив, що застосування такого обмеження призведе до порушення прав та інтересів осіб, у власності та користуванні яких перебуває майно.

Окрім того, згідно зі ст.30 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, кожному гарантується недоторканість житла.

Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Жодного рішення суду, яке наділяло би ОСОБА_1 правом проникати та перебувати у домоволодіння, де проживає власник - ОСОБА_2 (без згоди останньої) в матеріалах справи немає, на що обґрунтовано звернув увагу і суд першої інстанції в оскаржуваній постанові.

Немає в матеріалах справи і відомостей про те, коли фактично до ТОВ «ТОРЕНЕРДЖІ ГРУП» передано вищевказані активи в управління.

Акт приймання-передачі Активів в управління теж відсутній.

Разом з цим, згідно з п.8.5 Розділу 8 вищевказаного Договору управління активами (майном), саме з дня підписання Сторонами Акта приймання-передачі активів в управління Активи вважаються переданими Управителю.

Отже, з матеріалів справи, в т.ч. з відеозапису убачається, що співробітники поліції, які, виконуючи свої службові обов`язки, на законних підставах неодноразово вимагали, щоб сторонні особи, в тому числі ОСОБА_1 , покинули вказане домоволодіння.

Доводи сторони захисту про протилежне не є слушними, оскільки не ґрунтуються на законі.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських не встановлено.

Надане захисником Доручення, яке видане директором ТОВ «ТОРЕНЕРДЖІ ГРУП» на ім`я ОСОБА_1 , не наділяє останнього повноваженнями без волі власника проникати на територію вищевказаного домоволодіння та знаходитися на цій території. Зокрема, вказаною довіреністю ОСОБА_1 був уповноважений лише бути офіційним представником товариства перед всіма установами, організаціями, підприємствами України, незалежно від їх форм власності та підпорядкування (в тому числі, але не виключно, в усіх органах державної влади України та місцевого самоврядування, в Національній поліції України, в Прокуратурі України, Службі Безпеки України, органах внутрішніх справ, в банківських установах, у нотаріуса, в бюро технічної інвентаризації)з усіх питань, що стосуються управління нерухомим майном, переданим ТОВ «ТОРЕНЕНЕРДЖІ ГРУП» в управління згідно Договору управління активами(майном), укладеного між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРЕНЕНЕРДЖІ ГРУП», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою О.В. 07 травня 2021 року і зареєстровано в реєстрі за №4547. Для чого ОСОБА_1 надається право одержувати, так само подавати й підписувати від імені ТОВ «ТОРЕНЕНЕРДЖІ ГРУП» будь-які заяви й документи, давати усні та письмові пояснення, а також виконувати усі інші дії в межах та обсязі, передбачених діючим законодавством України для такого роду уповноважень.

Той факт, що сторона захисту звернулась із заявою до ТУ ДБР щодо дій працівників поліції, сам по собі не спростовує висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Тобто протокол про адміністративне правопорушення складений щодо останнього правомірно, з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його процесуальні права.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Накладене на Шило стягнення у виді штрафу розміром 8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - що складає 136 грн., є самим м`яким з передбачених санкцією ст.185 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

Те, що справу розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи. На думку апеляційного суду, вказане порушення в цьому випадку не є тим істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке тягне безумовне скасування судового рішення, яке є правильним по суті, з огляду і на те, що ОСОБА_1 було повідомлено про день, час і місце розгляду справи в суді першої інстанції, він мав можливість до початку розгляду справи звернутись за правовою допомогою, окрім того, вже при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, за клопотанням сторони захисту досліджені додаткові докази, проте, висновки суду першої інстанції спростовані не були.

Таким чином, підстави для задоволення поданої апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику - адвокату Гребнєву І.І. строк на апеляційне оскарження постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2021року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Гребнєва І.І. залишити без задоволення.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 314/5720/21