ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І. В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116381 від 22.09.2021, водій ОСОБА_1 , 22.09.2021 об 22 год. 20 хв. в м. Житомирі по вулиці Князів Острозьких, 102 керував транспортним засобом Mercedes-Benz S420, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота,0 порушення мови, порушення координації рухів та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Захисник Сачок А.В. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом поза розумним сумнівом , зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу .

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 22.09.2021 від 22.09.2021, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи від проходження огляду на стан сп`яніння як такою, що керує транспортним засобом.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які йому інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 116381.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, атак само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116381, за керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і стало підставою для складення вказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №116381 від 22.09.2021 за ч.1 ст.130 КУпАП. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення фактично зафіксовано факт здійснення руху транспортного засобу марки Mercedes-Benz S420, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням останнього.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, поліцейські посилаються на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України, до матеріалів справи долучений диск із відеозаписом події, на якому відображено, що 22.09.2021 об 23 год. 00 хв. до ОСОБА_1 , який перебував в своїй квартирі, прийшли працівники поліції та повідомили останньому про те, що він спричив ДТП та залишив місце вказаної події.

Крім того, з даного відеозапису з відеофайлом «» також убачається як працівники поліції в приміщенні під`їзду біля дверей квартири ОСОБА_1 пропонують останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» в присутності двох свідків, на що останній відмовився та неодноразово наголошував працівникам поліції, що в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом не керував, а вжив спиртні напої вже будучи вдома, після керування своїм автомобілем. З даного відеозапису також слідує, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, всупереч встановленим обставинам, а саме, що після ДТП ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні своєї квартири, вживав алкогольні напої, поліцейським не було складено протокол за ч.4 ст.130 КУпАП, а складено протокол саме за ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 4 ст.130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вживання алкоголю водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Досліджений в судовому засідання відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить доказів про те, що перед складанням протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому відповідальність за вказаною статтею несе лише особа, яка керує транспортним засобом. Відповідно, наданий на підтвердження вини ОСОБА_1 відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116381 від 22.09.2021 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 сам по собі не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, посадовою особою, яка порушила провадження у вказаній справі, допущено суттєві порушення в кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 вчинив вказане правопорушення, при цьому відсутня обов`язкова ознака (елемент) правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП - суб`єкта такого правопорушення, а саме водія, який керував транспортним засобом.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст.130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП , суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя І.В. Зіневич