Справа № 226/983/22
Провадження № 3/226/433/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Людмила Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділення поліції №2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

15.09.2022 року о 21.05 год. біля будинку №27 на м-ні «Молодіжний» в м.Мирноград Донецької області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, підтвердженого результатами тесту, проведеного працівниками поліції на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, згідно якого позитивна проба склала 1,46 ‰, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим інспектором поліції при складанні протоколу про направлення протоколу до суду та час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав.

З огляду на це та приймаючи до уваги, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, сама зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у відомій її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, надавши оцінку доказам, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та доведеність його вини за ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до положень п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В разі встановлення, що водій керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає відповідальність, визначена ст.130 КУпАП.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015; постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до ч.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в достатній мірі підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, доданим до нього відеозаписом з боді-камери поліцейського, результатами проходження тесту ОСОБА_1 на місці з використанням спеціального технічного засобу «DragerAlсotest 6810», згідно яких показник алкоголю склав 1,46 ‰, що значно перевищує допустиму норму 0,2 ‰, а також поясненнями самого водія ОСОБА_1 , зафіксованими на відеокамеру. Результатів тесту ОСОБА_1 не заперечував, на огляді в медичному закладі не наполягав. Огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу проведено поліцейським в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, що підтверджується безперервною відеофіксацією.

Все вище зазначене дає суду підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та доведеність його винуватості.

Вирішуючи питання адміністративного стягнення, суд враховує загальні підстави його накладення, характер вчиненого правопорушення, ступінь його небезпечності та особу правопорушника і вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Так як ОСОБА_1 згідно наявної у справі інформації посвідчення водія не отримував, підстав для позбавлення його права керування транспортним засобом строком на 1 рік, як то передбачає диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 , як особи, на яку накладається адміністративне стягнення, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 287-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Штраф підлягає сплаті на розрахунковий рахунок № UA0005690, отримувач коштів Донецьке ГУК/Мирноград. МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100, МФО 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн, які підлягають сплаті на розрахунковий рахунок № UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф та судовий збір мають бути сплачені порушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення стягнення в установу банку України, а в разі оскарження чи опротестування постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка