Справа № 147/952/22
Провадження № 3/147/532/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2022 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №054266 від 29.09.2022 випливає, що 29 вересня 2022 року 0 18 год. 16 хв. в с. Ободівка по вул. Дружби водій ОСОБА_1 керував мотоциклом Viper д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, освідування проводилося зі згоди водія, за допомогою алкотестера Драгер в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до положень ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні 06.10.2022 ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 29 вересня 2022 року не керував мотоциклом у нетверезому стані та зазначив, що керуючи мотоциклом у тверезому стані по с. Ободівка, його підрізав невідомий йому автомобіль, з якого вийшли невідомі йому люди і між ними виникла суперечка. З метою уникнення бійки ОСОБА_1 залишив мотоцикол та зайшов до знайомого де вживав алкоголь, щоб заспокоїтись, коли повернувся то дізнався, що його опоненти викликали поліцію, яка невдовзі приїхала і запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, оскільки поліцейський повідомив, що в разі відмови від проходження огляду, мотоцикол заберуть на штрафмайданчик.

Додатково ОСОБА_1 подав до суду заперечення на протокол по ст. 130 КУпАП, зі змісту якого випливає, що 29 вересня 2022 року о 18 год. 55 хв. ОСОБА_1 не керував мотоциклом у нетверезому стані та заперечує факт виконання функцій водія і будь-який рух транспортного засобу (мотоцикла Viper д.н. НОМЕР_3 ). Стверджує, що приблизно о 19 год. 00 хв керуючи мотоциклом у тверезому стані по с. Ободівка, його підрізав невідомий йому автомобіль, з якого вийшли невідомі йому люди і між ними виникла суперечка. З метою уникнення бійки ОСОБА_1 залишив мотоцикол та зайшов до знайомого де вживав алкоголь, щоб заспокоїтись. Коли ОСОБА_1 повернувся то дізнався, що пасажири автомобіля, який його підрізав викликали працівників поліції. Працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, адже в стані сп`яніння транспортним засобом не керував і не мав наміру керувати. В той час, співробітники поліції які приїхали на місце події відмовились слухати його пояснення та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 стверджує, що не керував мотоциклом, що виключає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, також заперечує підписання пояснень від його імені, що містяться в адміністративних матеріалах. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази керування (жодних відеозаписів). Вказує на те, що пояснення свідків без допиту їх у судовому засіданні не можуть братися до уваги як допустимі докази, і така позиція викладена у постанові ВСУ по справі №560/571/17 (п. 32). Також, на думку ОСОБА_1 використання технічного приладу Драгер Алкотест 6810 є незаконним, оскільки такий прилад не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. На підставі викладеного просить закрити справу за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні 19.10.2022 ОСОБА_1 зазначив, що ним не оскаржувалися дії працівників поліції щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №054266 від 29.09.2022, як і постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №177717 від 29.09.2022. Разом з тим, зазначив, що 3400 грн. штрафу ним сплачено, оскільки він дійсно не отримував посвідчення водія і керував транспортним засобом без такого посвідчення. Також, ОСОБА_1 наголосив на тому, що він втратив друга і ввечері вживав алкогольні напої, має цукровий діабет і погано себе почував, тому 29.09.2022 поїхав в аптеку придбати ліки, керував мотоциклом у тверезому стані, його підрізав автомобіль, він зупинився і пішов з місця зупинки з метою уникнення бійки, працівники поліції його не зупиняли, а алкогольні напої він вживав після того, як вже не мав наміру прожовжувати рух.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні 06.10.2022 повідомила суд, що є співмешканкою ОСОБА_1 у середу чи четвер, точного числа не пам`ятає, близько 18 год. 10 хв. їй зателефонувала знайома з села Ободівка, і повідомила, що її ОСОБА_3 свариться з якимись людьми, просила, щоб та прийшла аби зарадити бійці. Коли свідок прийшла на місце про яке їй повідомила знайома, вона побачила, що стоїть мотоцикоол ОСОБА_1 і машина, біля якої стоять невідомі їй хлопці, ОСОБА_3 біля мотоцикла не було, а тому вона спустилася по дорозі до магазину, в якому побачила ОСОБА_1 , що сидів з хлопцями випивав. Після чого свідок ОСОБА_2 забрала у ОСОБА_1 ключі від мотоцикла і пішла, до місця його зупинки, щоб хтось забрав транспортний засіб. В той час під`їхали працівники поліції і підійшов ОСОБА_1 , а свідок пішла до дому за документами.

Інспектор патрульної поліції Браславець Вадим Олександрович, в судовому засіданні 06.10.2022 суду пояснив, що в кінці вересня поточного року, точного числа не пам`ятає близько 16 - 17 год. було здійснено повідомлення на лінію "102" від жителя Чечельницького району про те, що особа з ознаками алкогольного сп`яніння, яка рухалася в с. Ободівка в напрямку на Чечельник на великому мотоциклі сворила аварійну ситуацію на дорозі. Після приїзду на місце події гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння, який погодився і пройшов освідування за допомогою теста Драгер у присутності двох свідків, окрім того, велася відеозйомка проведення огляду та складення адміністративного матеріалу за ознаками адміністративного правопорушення. Свідок повідомив, що транспортний засіб був на узбіччі і не перешкоджав руху транспортним засобам, а також дружина ОСОБА_1 , запевнила, що забере мотоцикол до дому, а тому тимчасове затримання транспортного засобу не здійснювалося.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судові засідання на 06.10.2022 та на 19.10.2022 не з`являлись, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином.

ОСОБА_6 не наполягав на виклику свідків втретє.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи не має, адже судом вживалися всі залежні від нього заходи для виклику свідків.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, які надали свої пояснення в попередньому судовому засіданні, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами п. 2.9 А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 6 та п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП унормовано, що відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, зокрема у п. 2 ст. 14 зазначено: «Кожен обвинувачений в кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно з законом». Презумпція невинуватості особи закріплена в статті 62 Конституції України та передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абзаци перший третій пункту 4 мотивувальної частини) Рішення Великої палати Конституційного Суду України від 26 лютого 2019 року№ 1-р/2019. Справи про адміністративне правопорушення не можуть бути винятком з цього правила.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 "Романаускас проти Литви", судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП констатовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Частиною 2 статті 251КУпАП, передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи судом встановлено, що 29 вересня 2022 року 0 18 год. 16 хв. в с. Ободівка по вул. Дружби водій ОСОБА_1 керував мотоциклом Viper д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, освідування проводилося зі згоди водія, за допомогою алкотестера Драгер в присутності двох свідків

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП ВП №2 старшим лейтенантом поліції Браславцем В. О., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Тростянецькорму районному суді.

Зазначено, що до протоколу додаються пояснення свідків, акт огляду.

В протоколі вказані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із їх даними щодо місця проживання та власноручними підписами.

Працівниками поліції дані ОСОБА_1 встановлені на підставі паспорта громадянина України

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, що останній відмовився від надання пояснень і від його підписання.

Суд звертає увагу на те, що право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень.

Зокрема, відповідно до практики розгляду справ Європейським судом з прав людини право на мовчання та право не давати свідчення проти себе не є абсолютними правами «не можна сказати, що рішення обвинуваченого мовчати впродовж усього кримінального провадження обов`язково не повинно мати наслідків, коли суд, що розглядає справу, намагатиметься оцінити докази проти нього. Питання, чи порушують статтю 6 негативні висновки, зроблені з мовчання обвинуваченого, має вирішуватися у світлі всіх обставин справи»

Право особи не давати пояснення не повинно перешкоджати «тому, щоб мовчання обвинуваченого в ситуаціях, які чітко вимагають його пояснення, бралося до уваги при оцінюванні переконливості доказів наведених обвинуваченням (справа «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»):

Суд вважає, що гарантії щодо реалізації права не свідчити проти себе не позбавляють суд можливості враховувати відмову особи, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення від дачі показань, за умови доведеності її вини поза розумним сумнівом на підставі сукупності доказів, досліджених судом.

Разом з тим, зі змісту матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на час його складання ОСОБА_1 не надав пояснень щодо висунутого проти нього обвинувачення, хоча обставини вимагали від нього надати відповідні пояснення.

Зокрема, доводи ОСОБА_1 про те, що він вжив алкогольні напої, коли він не керував транспорто, а до того, він був тверезим, з`явились на стадії судового розгляду справи, що викликає сумніви щодо їх правдивості. Крім того, вищевказані доводи носять голослівний, непослідовний та бездоказовий характер та повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд наголошує на тому, що розгляд відбувається в межах звинувачення ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння близько 18 год. 16 хв. 29.09.2022, в той же час жодних доказів в спростування факту керування транспортним засобом в стані сп`яніння в той час матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надані.

Доказів того, що зазначений вище протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), громадянином ОСОБА_1 не надано.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №054266 від 29.09.2022 (а.с. 2); результаті тесту «Драгер» (а.с. 1); Акті огляду на стан сп`ян алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 29.09.2022 (а.с. 5, 6); постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №177717 від 29.09.2022 (а.с. 7), відеозаписі події від 29.09.2022 та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю вину громадянина ОСОБА_1 доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що він не був зупинений працівниками поліції, а незаконно зупинений пасажирами автомобіля, що його підрізав не спростовують наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини та не пов`язані із висунутим обвинуваченням щодо керування транспортним засобом у сатані алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що пояснення свідків без допиту їх у судовому засіданні не можуть братися до уваги, як допустимі докази, оцінюються судом критично.

Зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 29.09.2022 (а.с. 5, 6), випливає, що ОСОБА_1 рухався на мотоциклі синього кольору, їхав по всій дорозі, після того, як водій зупинився він вів себе агресивно, і від нього було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота та нечітка хода.

Пояснення вказаних свідків об`єктивно підтверджуються як змістом протоколу про адміністративне правопорушення, так й матеріалами справи. Переконливих мотивів для сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків стороною захисту не наведено, пояснення з їх слів записані вірно, засвідчені їх власноручними підписами, а також поліцейським, який їх відібрав. Відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.

Судом приймались заходи щодо виклику свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судові засідання 06.10.2022 та 19.10.2022, однак забезпечити їх явку в судове засідання виявилось неможливим.

При цьому, показання вищевказаних свідків не мають вирішального значення, оскільки повністю підтверджуються сукупністю інших доказів, які містяться в матеріалах провадження.

Судом перед підготовкою справи до розгляду було досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи, безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, зокрема, процес встановлення особи водія, яким є ОСОБА_1 , поліцейський пропонує особі проти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків, на що ОСОБА_1 погодився, зафіксовано процес проходження огляду особою, оголошення результату тесту, який становив - 3,57 % (проміле), роз`яснює, що згідно п. 2.9 ПДР водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Судом також встановлено, що в продовж всього відеозапису громадянин ОСОБА_1 під час розмови з працівниками поліції виражався нецензурною лайкою, вів себе зухвало, агресивно, спілкувався зневажливо, на зауваження не реагував.

На думку суду досліджені відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, та є послідовними.

Зі змісту доводів ОСОБА_1 вбачається, що він не заперечує факт керування транспортним засобом та те, що він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, але стверджує, що вжив алкогольні напої вже після зупинки транспортного засобу і після цього не керував транспортним засобом.

Разом з тим, вищевказані доводи повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів, які, поза розумним сумнівом, доводять, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння близько 18 год 16 хв. 29 вересня 2022 року. Наведені обставини також підтверджуються постановою за ч. 2 ст. 126 КУпАП, штраф за якою ОСОБА_1 сплачено добровільно.

Щодо доводів ОСОБА_1 про незаконність використання працівниками поліції при проведенні його огляду на стан алкогольного сп`яніння газоаналізатору «Драгер 6810», варто зазначити наступне.

Відповідно до п. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01.03.2010 №33, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Драгер 6810» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.

З долученої до матеріалів справи роздруківки технічного приладу «Драгер 6810», вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 29.09.2022 за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер 6810», останнє калібрування 17.02.2022.

Законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.

Згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Отже, ОСОБА_1 не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6810, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

Отже, повірку газоаналізатора «Драгер 6810», за допомогою якого працівники поліції 29.09.2022 проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння громадянина ОСОБА_1 , було здійснено в межах міжповірочного вказаного вище інтервалу.

З огляду на викладені обставини, а також те, що жодного доказу, який би піддавав сумніву справжність показань стану сп`яніння, зафіксованих приладом, або доказів його неправильної роботи не надано.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже, у випадку незгоди з показниками газоаналізатора «Драгер 6810» водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, вказаним правом ОСОБА_1 на власний розсуд не скористався, протокол про адміністративне правопорушення відмовився підписувати та будь-яких зауважень до нього не вказав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, з його пояснень наданих в судовому засіданні встановлено, що посвідчення водія ним не отримувалось.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , враховую характер скоєного правопорушення та особу винного, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, суд має підстави застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Зазначений вид адміністративного стягнення забезпечить у майбутньому недопущення вчинення аналогічного правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент надходження справи про адміністративне правопорушення до суду, тобто 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість 20 копійок). Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1,130, 245, 251, 266, 268, 283, 284 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які стягнути на рахунок - UA0002001, ГУК у Вінницькій обл./Він.обл/21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість 20 копійок)(рахунок - UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. Г. Борейко