Справа № 175/2167/22
Провадження № 3/175/1101/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №112429 від 25 липня 2022 року вбачається, що 25 липня 2022 року о 17 год. 30 хв. в м. Підгородне, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Водію було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного, на що водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Адвокатом Міроновим В.О. були надані письмові пояснення, які обґрунтовані тим, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вичерпне коло осіб, які підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння, визначене у ч.1 ст.266 КУпАП. До цього кола входять особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного … сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, як того вимагає норми ч.1 ст.266 КУпАП, що також підтверджує той факт, що він не керував транспортним засобом.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не було долучено відеозапис з камер поліцейських, якими було зафіксовано момент зупинки транспортного запису.

В супереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці начебто зупинки транспортного засобу з використанням конкретних спеціальних технічних засобів, які дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та не було його направлено та не забезпечено доставку до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксована пропозиція інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку, при цьому останнім не називаються відповідні ознаки сп`яніння, не конкретизується яким саме чином пропонується пройти огляд, на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, не надаються відповідні сертифікати його відповідності, з огляду на що така поведінка з боку ОСОБА_1 є обґрунтованою та не безпідставною, що в свою чергу виключає в його діянні порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Таким чином слід вважати вимоги уповноваженої посадової особи щодо проходження огляду на стан сп`яніння такими, що не ґрунтуються на положеннях закону та виходять за межі їх дискреційних повноважень, оскільки такі дії здійснюються з порушенням принципу правової визначеності, що є складовою права на захист будь-якої особи.

У свою чергу рапорт співробітників поліції не може розглядатися як доказ на підтвердження вищевказаного, оскільки дані посадові особи являються уповноваженими особами на складання відповідного протоколу та виконують свої професійні обов`язки, безпосередньо пов`язані з цим, а отже дії останніх можуть бути необ`єктивними та мати характер направлений на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, протокол складено з порушенням розділу ІІ, п. 7, п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, зареєстровано в Мінюсті 01.12.2015 року за № 1496/27941, а саме не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, натомість протокол про адміністративне правопорушення має виправлення в часі скоєння інкримінованого правопорушення «18» на «17», у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення», місце вчинення правопорушення зазначено «м. Підгородне», що не дає можливості з`ясувати де саме було здійснено адміністративне правопорушення.

Таким чином, відсутність будь-яких прив`язок до місцевості робить неможливим встановлення конкретного місця вчинення правопорушення, що є однією з необхідних обставин для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх було запрошено працівниками поліції де в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку запропоноване поліцейськими.

Вважає, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є недопустимими та неналежними доказами, оскільки фактично були написані інспектором поліції на власний розсуд, свідки лише підписали начебто свої пояснення, що підтверджується відеозаписом з бодікамери, який додано до матеріалів справи.

Також, з долученого відеозапису, який доданий до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку вже після того, як було складено адміністративний протокол серія ААД №112429 від 25 липня 2022 року та написано пояснення свідків.

За таких обставин, просив закрити відносно ОСОБА_1 справу у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Ознайомившись з поясненнями захисника адвоката Міронова В.О., дослідивши матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, в супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені вище обставини та зібрані докази в їх сукупності, дають підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі за даною статтею підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.7, 9, 130, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя Новік Л.М.