Справа № 442/3480/22
Провадження №3/442/1252/2022
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 вересня 2022 року м.Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Барабаш І.П., захисника Гирича О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Дрогобицького районного відділу поліції Головного Управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №132701 від 17.06.2022 р., ОСОБА_1 17.06.2022 р. о 14.40 год. в м.Дрогобичі по вул.Трускавецькій керував транспортним засобом «RENAULT», номерний знак « НОМЕР_1 » в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі «Дрогобицькій міській лікарні». Висновок лікаря №120 від 17.06.2022, чим порушив п.2.9 "А" ПДР України.

Дії ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

14.09.2022 року до суду від захисника надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивовано тим, що його підзахисний не згідний з протоколом про адміністративне правопорушення ААД №132701 від 17.06.2022 р., свою вину повністю заперечує. Звертає увагу суду на те, що огляд проведено з порушенням ч.2 ст.266 КУпАП, без залучення свідків, без відео фіксації технічним засобом. За відсутності відеофіксації неможливо стверджувати, що ОСОБА_1 виконував функцію водія і в подальшому, проходив процедуру його огляду на стан сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказам у справі, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом. Матеріали справи не містять жодного доказу, якій підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі. На підставі вищенаведеного просить закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Під час судового розгляду захисник підтримав клопотання про закриття провадження у справі, просив суд його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

До суду викликався поліцейський, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, але останній до суду не з`явився.

Вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №132701 від 17.06.2022, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркологічного сп`яніння №120 від 17.06.2022;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

При вирішенні питання винуватості ОСОБА_1 або її спростування, врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП.

Так, згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився без залучення свідків.

При надходженні матеріалів до суду диск відеофіксації події був відсутній.

На запит суду, листом №12494/52/04-22 від 30.08.2022 р., Дрогобицький районний відділ поліції Головного управління національної поліції повідомив суд про те, що до суду були направлені всі наявні матеріали та докази по справі відносно ОСОБА_1 В Дрогобицькому РВП ГУНП у Львівській області відеозапису події,описаних у протоколі, немає.

Отже, матеріали справи не містять жодного відеозапису,як того вимагає закон під час здійснення поліцейським огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Викладене є грубим порушенням встановленої законом (ст.266 КУпАП) процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння,а тому огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та встановлені результати згідно ч.5 ст.266 КУпАП є недійсними.

Суд враховує,що згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

При цьому суд не мають права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції,оскільки цим неминуче перебиратимуть на себе функції обвинувачення,що є неприпустимим.

Слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст.17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020р. у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказано, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За таких обставин,оскільки огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння є недійсним,винуватість його у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом,а відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви тлумачаться на користь особи,яка притягається до відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку,що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП. Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.280, 283,284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.П.Бодрова