Справа № 159/99/22 Провадження №33/802/232/22 Головуючий у 1 інстанції:Панасюк С. Л.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судового засідання Хитрика Р.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Самулевич О.М. та іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Самулевич О.М. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 копійок судового збору.

Так, ОСОБА_1 27 грудня 2021 року о 13 год. 14 хв., в м. Ковелі, на вул. Театральна, 37Б, керував автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 27 грудня 2021 року о 13 год. 14 хв., в м. Ковелі, на вул. Театральна, 37Б, відкриваючи двері автомобіля марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1 , не переконався що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA HIGHLANDER», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, порушені вимоги п. 2.3 (б), п. 15.13 Правил дорожнього руху, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Самулевич О.М., подала апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування у зв`язку з відсутністю в діях її клієнта події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 не погоджується з постановою суду у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає безпідставним рішення суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення. Її підзахисний не був водієм транспортного засобу, про що він неодноразово вказував працівникам поліції під час складання адміністративних матеріалів, тому і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В апеляційній скарзі зазначає про керування автомобілем його товаришем ОСОБА_3 .

Посилається на безпідставність взяття в основу доказів пояснень потерпілого та свідків, оскільки надані ними покази є суперечливими та такими, які мають на меті сприяти позбавленню ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, адже в потерпілого відбувся конфлікт з її клієнтом під час виникнення ДТП. В наслідок особливостей технічних характеристик автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , які перебували в ньому, не могли бачити хто саме сидів за кермом автомобіля «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1 .

На думку апелянта, судом безпідставно не взято до уваги показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 наданих в судовому засіданні, якими підтверджуються доводи ОСОБА_1 про його непричетність до керування транспортним засобом.

Окрім цього, апелянт зазначає, що рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17.03.2022 у справі №159/64/22 було скасовано постанову інспектора роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Бублій О.В. від 27.12.2022 серії ДП18 №456168 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, отже, на думку захисника, факт керування її клієнтом автомобілем 27.12.2022 о 13 год 14 хв спростовується вищевказаним.

В поданій апеляційній скарзі адвокат Самулевич О.М. вказує на порушення Ковельським міськрайонним судом Волинської області правил підсудності при розгляді даної адміністративної справи, оскільки ОСОБА_1 зареєстрований не в м. Ковелі, а в с. Дубровиця Камінь-Каширського району Волинської області, що підтверджується копією паспорта.

Захисником в скарзі також ставить питання щодо продовження строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який був пропущений з поважних причин. На обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що про наявність винесеного рішення їй стало відомо лише 22.03.2022, також в цей день було отримано копію оскаржуваної постанови. Дізнатись про наявність рішення від 23.02.2022 раніше в учасників справи не було змоги, оскільки з 24.02.2022 російською державою було розпочато військову агресію проти України, що перешкодило подати апеляційну скаргу у визначенні законодавством строки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Самулевич О.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову місцевого суду, думку іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Перш за все враховуючи те, що ОСОБА_1 та його захиснику стало відомо про наявність винесеного рішення лише 22.03.2022 внаслідок введення воєнного стану на всій території України, та виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити, відтак, суд вважає за необхідне прийняти подану апелянтом апеляційну скаргу до розгляду.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених як ст. 124 КУпАП, так і ч. 1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Самулевич О.М. висловлює свою незгоду з вказаною постановою лише в частині визнання винним її клієнта за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вище вимоги закону судом першої інстанції при встановленні фактичних обставин справи, дотримано в повному обсязі.

З матеріалів даної справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення від 27 грудня 2021 року - серії ААБ №104338 за ч.1 ст.130 КУпАП та серії ААБ №104017 за ст.124 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 не заперечував обставин, викладених у складеному щодо нього протоколі за ст. 124 КУпАП, а саме, що 27 грудня 2021 року о 13 год. 14 хв. у м. Ковель відкриваючи двері автомобіля марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1 , не переконався що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA HIGHLANDER», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею були враховані докази, що містяться в матеріалах даної справи, а саме, дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №104338 від 27.12.2021, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , якими зафіксовано відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, а також пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які підтвердили, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 .

Суд обґрунтовано визнав достовірними ці докази, оскільки ними доводиться винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Наведені докази узгоджуються між собою, та в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент та після вчинення правопорушень, а тому суд знаходить непереконливими доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

Обставини, за яких ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, були предметом дослідження та перевірки суду першої інстанції та знайшли своє підтвердження за результатами судового розгляду провадження.

Як убачається із матеріалів справи, зокрема з письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.10-12), які перебували в транспортну засобі «TOYOTA HIGHLANDER», державний номерний знак НОМЕР_2 , з яким сталося зіткнення, саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1 та спричинив ДТП.

Ці показання є чіткими, логічними і такими, що взаємоузгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи, відтак сумнівів у їх правдивості в суду не викликають.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 пояснив, що саме він був водієм вищевказаного транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 попросив його забрати бо був у нетверезому стані. Також зазначив, що зупинив автомобіль і пішов до дружини, залишивши ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в автомобілі.

ОСОБА_5 дав такі ж пояснення як і ОСОБА_3 .

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського( відеофайл №..0019, початок фіксування о 13 год 49 хв) вбачається, що при прибутті працівників поліції на місце ДТП біля транспортних засобів перебував ОСОБА_1 та водій «TOYOTA HIGHLANDER» з пасажирами, інших осіб, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не було. Також відеозаписом зафіксована відмова ОСОБА_1 від надання письмових пояснень та попередження патрульного про складання щодо нього адміністративних матеріалів.

В подальшому на відеофайлі №..0021, початок фіксування якого о 15 год 42 хв, що майже за дві години по приїзду патрульного екіпажу, зафіксовано особу, яка представилась водієм автомобіля «CHEVROLET AVEO».

Враховуючи вищезазначене, суд вважає неспроможними пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , адже вони не узгоджуються з наявними у справі доказами. Такі доводи судом першої інстанції правильно не взяті до уваги, оскільки дані особи є товаришами ОСОБА_1 , а тому вони можуть бути зацікавлені у наданні пояснень на користь порушника.

Надаючи оцінку показанням цих свідків, які були допитані в суді першої інстанції, вважаю їх такими, що надані з метою виправдання протиправних дій ОСОБА_1 та уникнення ним адміністративної відповідальності, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи, тому твердження сторони захисту щодо відсутності доказів, які підтверджували факт керування автомобілем саме її підзахисним. суд вважає неспроможними.

При цьому, на спростовування доводів апелянта про відсутність в матеріалах справи належних доказів того, що її клієнт керував транспортним засобом у стані сп`яніння, апеляційний суд зауважує, що стосовно ОСОБА_1 був складений протокол не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за те, що він будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при тому, що відповідно до п. 2.5 ПДР такий огляд на вимогу працівника поліції водій не може, а зобов`язаний пройти.

Так безпідставними є доводи захисника Самулевич О.М. щодо надання ОСОБА_2 неправдивих показів внаслідок бажання останнього сприяти позбавленню ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом та не підкріпленні будь-якими доказами.

Посилання апелянта на скасуваня Камінь-Каширським районним судом Волинської області постанови інспектора роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Бублій О.В. від 27.12.2022 серії ДП18 №456168 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, жодним чином не спростовують правильність висновків судді та не свідчать про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з врахуванням вірно встановлених під час розгляду вказаної справи обставин.

Наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку.

При цьому, слід відмітити, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння останнього відповідали вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та вимогам КУпАП.

Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП та вимогам КУпАП.

Посилання захисника Самулевич О.М. щодо порушення Ковельським міськрайонним судом Волинської області правил підсудності є помилковим, оскільки ч.2 ст.276 КУпАП, на яку посилається апелянт, зазначає про можливість розгляду за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу. Дана стаття не включає в свій перелік ч.1 ст.130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , крім того вона передбачається альтернативну підсудність.

Всі інші обставини, на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Також будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів викладених в апеляційній скарзі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Самулевич О.М., апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити захиснику Самулевич О.М.. строк на апеляційне оскарження постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Самулевич О.М. залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук