Справа № 462/4113/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2022 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Румілова Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов протокол, серії ААД №237359, складений 30 липня 2022 р., згідно до якого ОСОБА_1 30 липня 2022 року о 11 год. 12 хв. у м. Львові на пл. Двірцева, 1 керуючи автомобілем «Hyundai Accent» реєстраційний номерНОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив рукою, вказуючи на цей ТЗ та подальше місце його зупинки, чим порушив п.2.4; 8.9А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт скоєння правопорушення визнав та просив суворо не карати.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали до протоколу приходить до наступного.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, що підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 30.07.2022 року серії ААД №237359.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи адміністративне стягнення, вважаю, що її вина у вчиненому правопорушенні доведена повністю, а тому із врахуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, характеру вчиненого правопорушення, ступеня її вини та інших обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, вважаю, що відносно неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. 40-1, 221, 268, 283, Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі153 /сто п`ятдесят три/ гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 496 гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М.Румілова