Справа № 161/3902/22
Провадження № 3/161/1676/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 04 квітня 2022 року

суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли відносно солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , кулеметника військової частини НОМЕР_1 ,

- за ч.2 ст.172-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
Як слідує з протоколу про військове адміністративне правопорушення від 27 березня 2022 року серії ЛВР №26, солдат ОСОБА_1 26 березня 2022 року о 17 год. 00 хв. перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 (м.Луцьк) відмовився від виконання законних вимог командира (начальника) щодо здачі відповідальній особі отриманої стрілецької зброї в умовах особливого періоду, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що військовослужбовець, який доводив до нього розпорядження командира військової частини здати зброю належним чином не представився, посвідчення не показав. Також вказав, що у військовій частині належним чином не організоване зберігання зброї, не облаштована зброярня, у зв`язку з чим він і не виконав наказ спочатку. В подальшому, коли прибув безпосередньо командир військової частини, він виконав цей наказ.

Аналогічні пояснення надав у судовому засіданні його захисник адвокат Федош С.М. та просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними матеріалами справи, зокрема: письмовими поясненнями першого заступника командира начальника штабу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , начальника служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 ; наказом командира військової частина НОМЕР_2 від 26 березня 2022 року №66 про вибуття у відрядження ОСОБА_1 до особливого розпорядження; посвідченням про відрядження; військовим квитком ОСОБА_1 , в якому міститься запис про вступ останнього на військову службу.

Відповідно до п.31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Ч. 2 ст. 224 цього ж Статуту визначено, що прибувши до місця призначення, командир підрозділу (начальник команди) доповідає особі, в розпорядження якої прибув підрозділ (команда), а після повернення - начальникові штабу чи командирові військової частини.

Як з`ясовано судом, ОСОБА_1 у встановленому порядку, до особливого розпорядження, був направлений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , тобто з моменту прибуття та доповіді про це командиром підрозділу (начальником команди), зобов`язаний був виконувати його законні вимоги, в тому числі про здачу відповідальній особі на зберігання стрілецької зброї.

Аналогічно, перший заступник командира військової частини начальник штабу, є прямим начальником для даного військовослужбовця.

Відповідно до п.28 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України.

При цьому, доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що у військовій частині не створені належні умови для зберігання зброї, суд не приймає до уваги, оскільки солдат не має права обговорювати накази командира, який організовує службу, оскільки це не входить в коло його службових обов`язків, як військовослужбовця.

Інші пояснення та твердження ОСОБА_1 про те, що наказ йому довела невідома особа, яка не представилася, суддя також відхиляє, оскільки вони нічим не підтверджуються, а перебуваючи у пункті постійної дислокації військової частини, до якої він у встановленому порядку був відряджений, маючи військове звання «солдат» та отримавши наказ від військовослужбовця, старшого за військовим званням, він міг в порядку п.37 Статуту уточнити наказ, зокрема дізнатися хто саме доводить його, а не відмовитись його виконувати.

Отже, за таких обставин, суддя приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив відмову від виконання законних вимог командира (начальника), в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-10 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до військових адміністративних правопорушень, вчинив в умовах особливого періоду бойових дій на території України, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність суддя по справі не вбачає.

А тому, зважаючи на вищевикладене та враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк сім діб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 327-1 КУпАП військовослужбовців, а також військовозобов`язаних чи резервістів під час проходження зборів, підданих арешту, утримують на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

У разі відсутності гауптвахти в органі управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, в зоні діяльності якого дислокується військова частина (установа), військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, піддані арешту на термін до трьох діб, в особливий період можуть за рішенням суду утримуватися в кімнатах тимчасово затриманих Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з обов`язковим зазначенням про це у рішенні про застосування арешту з утриманням на гауптвахті.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-10, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 7 (сім) діб.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Р.М. Кихтюк