П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши матеріали Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер - суду невідомі, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2022 року о 17 год. 16 хв. в м. Ужгороді, вул. Анкудінова, 4А, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo» державний номерний НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога висновок №500 (позитивний). Гр. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адмін. стягненню за ст. 130 КУпАП. Чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 28.10.2022 року на 09 год. 30 хв. не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

На підтвердження вини гр. ОСОБА_1 суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 366952 від 29.08.2022 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.08.2022 року №500, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (амфетамін, метамфетамін), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №020316 від 29.08.2022 року, довідкою згідно якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, довідкою згідно якої повідомлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП згідно постанови від 04.05.2022 року у справі №308/1420/22 та за та ч. 3 ст. 130 КУпАП згідно постанови від 25.03.2022 року у справі №308/3059/22, довідкою згідно якої ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, розпискою, якою підтвердження факт залишення на зберігання транспортного засобу, відеозаписи на диску, зафіксовані під час здійснення повноважень поліцейськими на портативні відеореєстратори, закріплені на їх форменому одязі.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та вважає, що справу можна розглянути без його участі. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях гр. ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, стверджується зібраними у справі, доказами та відеозаписами з нагрудних камер поліцейських із місця події, що містяться на доданому до протоколу DVD-диску, якими підтверджуються обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, обставини справи, суддя дійшов висновку, що обставини, зазначені у протоколі, знайшли своє підтвердження, відтак гр. ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки підтвердження того, що останній належить водію на праві приватної власності у матеріалах справи не міститься.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з гр. ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 3 ст. 130, 252, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер - суду невідомі, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер - суду невідомі, на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова