Справа № 559/1785/22
Провадження № 3-в/559/18/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Панчук М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.10.2010 Гощанським РВ УМВС України в Рівненській області, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 про розстрочку суми штрафу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відстрочку суми штрафу, в обгрунтування якої зазнчає те, що 06.10.2022 його було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Вказує, що перебуває у важкому матеріальному становищі, а тому просить розстрочити суду штрафу на три місяці.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, суддя робить наступні висновки.

Постановою Дубенського міськрайонного суду від 06.10.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених за ст. 124, ч. 1 ст. 130КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Окрім того Європейський суд з прав людини зазначає, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland». Від 25.07.2005).

ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища, про який зазначає у письмовому клопотанні, а отже не довів суду обставини, що дають йому право на відстрочення виконання постанови суду.

При цьому, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Заява про розстрочку сплати штрафу задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованою, а наявні матеріали поданої заяви не свідчать про скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 283, 284, 301, 303, 304 КУпАП, ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", суддя

постановив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку суми штрафу - відмовити.

Постанова оскарженю не підлягає.

Суддя М.В. Панчук