Номер провадження: 33/813/840/22
Номер справи місцевого суду: 501/1506/22
Головуючий у першій інстанції Тордія Е. Н.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 20.06.2022 року у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, інд. код невідомий, місто роботи не відомо місце перебування: АДРЕСА_1 , про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 20.06.2022 року призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000.00 гривень в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496.20 гривень (Отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0015750, Код класифікації доходів бюджету 22030101).

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, відповідно до прохальної частини якої вбачається, що апелянт просить суд скасувати постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 20.06.2022 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить чітке визначення винуватості апелянта у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права, розгляд справи було здійснено за його відсутності.

ОСОБА_1 стверджує також, що судом не було досліджено той факт, що під час огляду апелянта на стан алкогольного сп`яніння було порушено процедуру такого огляду.

З урахуванням на зазначеного, апелянт вказує, що судом не було забезпечено всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Наголошує, що було проігноровано те, що в матеріалах справи немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Крім того, разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про витребування доказів, а саме відеозапису обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №322185 від 09 червня 2022 року о 23:50 год старшим інспектором СРПП відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 капітаном поліції Дерибиш Денисом Володимировичем.

Також, ОСОБА_1 подано клопотання про виклик та допит свідків, а саме апелянт просив суд икликати в судове засідання в якості свідків ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , т.: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , т.: НОМЕР_2 ).

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.09.2022 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та виклик свідків було задоволено.

Витребувано в Управління патрульної поліції в Одеській області Державної патрульної поліції у разі наявності відеозапис обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №322185 від 09 червня 2022 року о 23:50 год старшим інспектором СРПП відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 капітаном поліції Дерибиш Денисом Володимировичем.

Постановлено викликати в судове засідання в якості свідків ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , т.: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , т.: НОМЕР_2 ).

Постанова суду неодноразово надсилалась на офіційну електронну пошту Управління патрульної поліції в Одеській області. На момент розгляду справи будь-яких пояснень, чи відеозаписів до суду не надано.

Свідки в судове засідання не з`явились. Свідок ОСОБА_3 повідомив, що наразі перебуває в лавах Збройних Сил України, та не має можливості з`явитися до суду. Щодо свідка ОСОБА_2 то наявний в матеріалах справи телефон тимчасово не обслуговується.

Розгляд справи неодноразово було відкладено з причин неявки в судове засідання ОСОБА_1 та його представника.

31.10.2022 року в судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

28.10.2022 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Слаблюк Василем Миколайовичем було подано клопотання про відкладення розгляду справи, проте подане клопотання судом апеляційної відхиляється з огляду його необгрунтованості.

Суд радячись на місці, ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності апелянта та його представника з огляду на необгрнутованість неявки до суду.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду у справі про порушення правил, у порядку визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність по ній настає 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Таким чином для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити, що особа: -керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; -або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; - або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 рудня 2005 року №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами

Суд першої інстанції, з висновками якого погоджується також апеляційний суд, дослідивши матеріали справи встановив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, а також особа яка відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт скоєння правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №322185 від 9 червня 2022 року, письмовими поясненням ОСОБА_1 ,який пояснив, що 9 червня 2022 року випив два літри пива після чого керував транспортним засобом та був зупиненний на блок посту, від проходження на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги наявні в матеріалах справи письмові поясненням свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які зазначили, що дійсно близько 23:40 годин 9 червня 2022 року під час несення служби на блок посту по розташованому по вул. Перемоги 15 г в м. Чорноморські був зупинений автомобіль FIAT DUKATO, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та від проходження на стан сп`яніння за допомогою газокаталізатора Драгер, та медичному закладі, відмовився.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення а також проведення огляду на стан сп`яніння з порушення норм законодавства, оскільки матеріали справи містять письмові пояснення свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно ст. 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення

У протоколі викладені відомості, які підтверджуються і іншими дослідженими судом та наявними в матеріалах справи доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.

Крім того, доводи апеляційної скарги судом розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Обставини правопорушення й вина порушника в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КУпАП України.

При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки. Доводи апеляційної скарги не містять жодної конкретної обставини або доказу щодо незаконності судового рішення, в них зазначені лише формальні посилання на нібито неправильні висновки суду, тобто ці доводи є голослівними та надуманими.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення .

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 20.06.2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк