Справа № 333/5100/22
Провадження № 3/333/2804/22
П О С Т А Н О В А
Іменем України

01 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальова Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, стрільця 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 172-20 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:
Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії НГ №7409 від 31 жовтня 2022 року, 30 жовтня 2022 року старший солдат ОСОБА_1 перебував на місці несення служби за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду в Україні, під час дії воєнного стану, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що в ніч з 29.10.2022 на 30.10.2022 року, знаходячись вдома, він випив пиво в кількості 1 л. Далі, 30.10.2022 о 07 год.00 хв. прибув до місця несення служби, звідки, почувши запах перегару, його доставили для проведення медичного освідування до медичного закладу. В лікарні ознак сп`яніння виявлено не було.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про військове адміністративне правопорушення та надані докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, з наступних підстав.
За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ст.ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою на те особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому зазначаються, зокрема: суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, який доводить винуватість особи в інкримінованому йому правопорушенні, за яке передбачена адміністративна відповідальність та обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути перевірені за допомогою інших допустимих доказів, які б "поза розумнім сумнівом" доводили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів, як про це неодноразово зазначав ЄСПЛ, у своїх рішеннях по справах "Бочаров проти України" від 17.06.2011 р. п. 45 (заява N 21037/05 п. 45), "Смирнов проти України" від 15.10.2010 р. п. 53 (заява N 38683/06), "Огороднік проти України" від 05.05.2015 р. п. 75 (заява N 29644/10).

Частина 2 статті 19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії (стаття 8 Конституції України), зобов`язує органи державної влади та їхніх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину перебування на місці несення служби в стані алкогольного сп`яніння під час дії воєнного стану.
Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП полягає у розпиванняі алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появі таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмові таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - адміністративним правопорушенням вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Однак, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР №7638 від 30.10.2022 року (час огляду 08.50), у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, встановлено факт вживання алкоголю.
Пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , додані до матеріалів справи, не спростовують вказаного у медичному висновку.
Інші додані до протоколу документи, службова характеристика не містять даних про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 , тому не оцінюються судом як докази у справі щодо його винуватості чи невинуватості.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі N 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

На території України діє презумпція "невинуватості" особи, що визначено і у ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яку відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" українські суди застосовують як джерело права при вирішенні справ, поряд і з рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої, "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".

У відповідності до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення -п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя в продовж 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Ковальова