справа № 355/910/22 головуючий у суді І інстанції Червонописький В.С.
провадження № 33/824/2889/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 13 вересня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу - однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 , 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.) грн. судового збору на користь держави.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що всупереч вимогам статті 35 Закону України «Про національну поліцію» працівниками поліції його було зупинено безпідставно, а, отже, незаконно. Апелянт вважає, що враховуючи вказане, всі докази, отримані поліцейськими в результаті їх незаконних дій та рішень являються недопустимими, адже отримані з порушенням вимог закону. Окрім того, наголошує, що в матеріалах справи відсутній акт огляду, який мав бути складений працівниками поліції за результатом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що ставить під сумнів законність його проведення. При цьому зазначає, що пояснення ОСОБА_1 , зазначені в протоколі, слід розуміти як його волевиявлення щодо факту незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Апелянт наголошує, що за результатом огляду в найближчому медичному закладі він отримав протокол № 48 медичного огляду для встановлення факту вживання психотропних речовин та стану сп`яніння від 24 серпня 2022 року, згідно якого у ОСОБА_1 зафіксовано 0,1% проміле. Зазначає, що на відеозаписах чітко не було зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що працівниками поліції не було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, право на проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я та наслідки його проходження з власної ініціативи. На думку апелянта, на місці події в нього не було ознак перебування в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні апелянт та його захисник, посилаючись на доводи апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 24.08.2022 о 20:55 годині а/д Київ-Харків М-03, 67 км водій ОСОБА_1 керував т.з. Chery Tiggo н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Alcotest «Drager», результат огляду становить 0,33 проміле. Тест №3240 від 24.08.2022, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно та всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 245865 від 24 серпня 2022 о 20:55 годині а/д Київ-Харків М-03, 67 км воді ОСОБА_1 керував т.з. Chery Tiggo н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Alcotest «Drager», результат огляду становить 0,33 проміле (тест №3240 від 24.08.2022), чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

До протоколу додано рапорт; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; розписку; довідки; CD- диск з записами нагрудних боді-камер поліцейських.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 245865 від 24 серпня 2022 ОСОБА_1 надав такі пояснення: «Я, ОСОБА_1 хочу повторно здати кров на аналіз в найближчому мед.закладі в день зупинки».

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За змістом п. 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735).

З матеріалів даної справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Результат огляду на стан сп`яніння за допомогою ALCOTEST 6810 - позитивний 0,33 % (а.с.5).

У апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та зазначає, що його пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення слід розуміти як його волевиявлення щодо факту незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Утім апеляційний суд критично оцінює вказані доводи апелянта, зважаючи на таке.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, працівник поліції, з метою дотримання вимог Інструкції № 1452/735, запитав у апелянта чи згоден той з результатом приладу «Драгер». ОСОБА_1 відповів, що «на даний час не згоден». Після чого працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Утім, ОСОБА_1 , не відповівши на дане питання інспектора, пішов спілкуватися з дружиною. Інспектор патрульної поліції повторно звернувся до ОСОБА_1 з запитанням про те, чи згоден останній з результатом приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 відповів, що «якщо показує, то да».

А відтак, в матеріалах справи містяться належні, допустимі та достатні докази того, що ОСОБА_1 погодився з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Окрім того, з даного відеозапису вбачається, що бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі апелянтом було висловлено інспекторам поліції вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та оголошення його змісту.

Доводи апелянта про відсутність акту огляду, який мав бути складений працівниками поліції за результатом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, спростовується матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 245865 від 24 серпня 2022 додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5). Зі вказаного акту вбачається, що огляд було проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук. В даному акті зазначено результат огляду на стан сп`яніння за допомогою ALCOTEST 6810 - позитивний 0,33 %.

Отже, враховуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються доданими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 245865 від 24 серпня 2022 року (а.с. 2);

- роздруківкою газоаналізатора Драгер 6810 №3270, згідно якої у ОСОБА_1 зафіксовано 0,33% проміле (а.с.4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5);

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, (а.с. 11).

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9-а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Врахувавши вищезазначене, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта про те, що не було зафіксовано його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, що спростовується відеозаписом з боді-камери поліцейського.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що працівниками патрульної поліції не роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, право на проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я та наслідки його проходження з власної ініціативи також спростовуються відеозаписом з боді-камери, який міститься в матеріалах справи. Так, як вбачається з вказаного відеозапису, інспектор поліції запитав чи згоден ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу тароз`яснив, що в разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Окрім того, з відеозапису вбачається також роз`яснення ОСОБА_1 права заявляти клопотання, надавати пояснення, відмовитися давати показання та пояснення проти себе, членів своєї сім`ї, які можуть бути покладені в основу обвинувачення у вчиненні злочину, керуючись положеннями статті 63 Конституції України.

Отже, відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність в нього на місці події ознак перебування в стані алкогольного сп`яніння не підтверджені жодним належним та достатнім доказом та, в свою чергу, спростовуються наявними в справі матеріалами. Зокрема, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено ознаки алкогольного сп`яніння та результат огляду на стан сп`яніння (а.с.5). Окрім того, суд апеляційної інстанції також бере до уваги, що згідно розписки транспортний засіб Chery Tiggo н.з. НОМЕР_1 було залишено на зберігання ОСОБА_2 , тобто водій ОСОБА_1 не був допущений до керування транспортним засобом після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції, який критично оцінив протокол № 48 від 24.08.2022, наданий ОСОБА_1 з урахуванням проміжку часу (через майже дві години), з яким було зроблено такий огляд.

Крім того, апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи відомостей про причини зупинки транспортного засобу, так як вказані факти не є обов`язковими підставами для скасування судового рішення.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови суду та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для скасування постанови судді Баришівського районного суду Київської області від 13 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Баришівського районного суду Київської області від 13 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу - однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.) грн. судового збору на користь держави - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко