Провадження № 33/801/844/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Калачик Н.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Калачик Наталії Михайлівни на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2022 року серії ВАВ №427834, 11 серпня 2022 року близько 20:15 год по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив фізичне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме наніс останній тілесні ушкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_2 адвокат Калачик Н.М. подала апеляційну скаргу, зазначивши, що вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, а висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Просила скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді громадських робіт на строк тридцять годин.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закриваючи провадження за ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд першої інстанції, помилково виходив з того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування адміністративного стягнення, яке необхідно накласти на ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно ч. 1ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї - це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №427834 від 19 вересня 2022 року, 11 серпня 2022 року близько 20:15 год по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив фізичне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме наніс останній тілесні ушкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

До вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №427834 від 19 вересня 2022 року додано:

-Витяг з ЄРДР;

-Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12 серпня 2022 року;

-Постанову про закриття кримінального провадження від 09 вересня 2022 року;

-Постанову про призначення судово-медичної експертизи від 12 серпня 2022 року;

-Висновок експерта №645 від 12 серпня 2022 року;

-Висновок експерта №652 від 16 серпня 2022 року;

-Виписку із медичної карти №11938;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_3 ;

-Письмові пояснення ОСОБА_1 ;

-Письмові пояснення ОСОБА_4 ;

-Протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_2 від 31 серпня 2022 року;

-Протокол проведення слідчого експерименту від 02 вересня 2022 року.

Отже, враховуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі, дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП.

Так, у доводах апеляційної скарги скаржник посилається на те, що з наявних матеріалів справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_5 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про доведеність наявності в його діях складу правопорушення.

Апеляційний суд вважає такі доводи апелянта обґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ст. 1 даного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому фізичне насильство має проявлятися у конкретних діях ляпасах, штовханні, щипанні, шмаганні, кусанні тощо, тобто має проявлятися у конкретних діях насильницького характеру.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що згідно постанови про закриття кримінального провадження від 09 вересня 2022 року вбачається, що 11 серпня 2022 року до Вінницького РУП звернулась ОСОБА_2 , яка просить прийняти міри до свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 11 серпня 2022 року близько 20:15 год, завдав тілесних ушкоджень їй та їх малолітньому сину ОСОБА_6 , чим спричинив їм тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта №652 в ОСОБА_6 , виявлено тілесні ушкодження легкого ступеня, наслідки загоєння садна на передній черевній стінці, та вищевказане могло виникнути від травматичної дії (тертя) тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні чи групові особливості не відобразились, давність утворення відповідає терміну вказаному в постанові від 11 серпня 2022 року.

Відповідно до висновку експерта №645 в ОСОБА_2 , виявлені тілесні ушкодження, синці в області шиї, синці в області плечей, які належать до легких тілесних ушкоджень, та виникли від травматичної дії, удару, стиснення, давність утворення відповідає терміну вказаному в постанові від 11 серпня 2022 року.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №427834 від 19 вересня 2022 року, дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому зазначено про вчинення останнім фізичного насильства, внаслідок чого ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження, які підтвердженні висновком експерта №645.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винною у чиненні адміністративного правопорушення, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення.

Таким чином, всі перераховані вище обставини та докази, у своїй сукупності, вказують на доведеність того, що ОСОБА_5 у зазначеному в протоколі час та місці дійсно здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що матеріали справи містять достатньо доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_5 вчинив фізичне насильство стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 у зв`язку із чим постанову суду першої інстанції слід скасувати, та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до частини 1 статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.173-2, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Калачик Наталії Михайлівни задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун