Справа № 545/4740/22
Провадження № 3/545/1822/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2022 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Богомолова Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , командир 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , інші відомості суду не відомо,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії КИП №311 від 01.10.2022 року, Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи службу у військовій частині НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_2 , відповідно вимог ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України (зокрема - положень ст.3 про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю) та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів

начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, бути взірцем належної поведінки, виконуючи службові обов`язки.

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

28.09.2022 року на вечірньому шикуванні близько 18.00 начальником штабу першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 було виявлено відсутність старшого лейтенанта ОСОБА_1 , про що було зроблено доповідь командиру військової частини.

Встановлено, що 28.09.2022 року близько 18.00 год. старший лейтенант ОСОБА_1 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 без дозволу командування вказаної військової частини. Розшукові заходи, організовані командуванням військової частини, позитивних результатів на той час не дали. Телефон військовослужбовця при цьому був відключений, місце його знаходження було невідоме.

29.09.2022 року близько 16.00 год. представниками військової частини НОМЕР_1 було виявлено старшого лейтенанта ОСОБА_1 за адресою: м. Полтава, вул. Станіславського , 14/2 , поблизу ринку "Станіславський" з явними ознаками алкогольного сп`яніння та в подальшому було повернуто до розташування військової частин НОМЕР_1 , що підтверджується рапортом стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_4 . Час по за межами розташування військової частини НОМЕР_1 останній проводив на власний розсуд не пов`язаний із проходженням військової служби.

Пояснити підстави своєї відсутності належним чином старший лейтенант ОСОБА_1 не зміг. Документів, які б підтверджували законність його відсутності у військовій частині НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, внаслідок своєї недисциплінованості, грубо порушуючи вимоги статей 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший лейтенант ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду 28.09.2022 близько 18.00 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 без дозволу командування вказаної військової частини, в період з 28.09.2022 по 29.09.2022 був відсутній на службі без поважних причин та не виконував службові обов`язки доручені йому за посадою.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, провину у вчиненому визнав.

З наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення серії КИП №311 від 01.10.2022 року вбачається, протокол підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, тобто ОСОБА_1 обізнаний про наявність адміністративного матеріалу на розгляді в Полтавському районному суді Полтавської області, в судове засідання не з`явився, розглядом справи не цікавився.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.172-11 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд розглядає справу за відсутності притягнутого ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

За змістом ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Вина ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-11 КУпАП підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, зокрема даними, що містяться в протоколі про військове адміністративне правопорушення серії КИП №311 від 01.10.2022 року та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, з наступними змінами, визначено загальне поняття обов`язків військовослужбовців.

Відповідно до вимог ст. 13 наведеного Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Статтею 16 цього Статуту встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно статті 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як вбачається з матеріалів справи, солдат ОСОБА_5 є військовослужбовцем.

За ч.4 ст.172-11 КУпАП відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом № 1126-VII від 17.03.2014 року, особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року, Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

З огляду на наведене, в діях військовослужбовця ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суддя дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.ч. 1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений на 2022 рік у розмірі 2481,00 грн.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-11, 283-289 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.172-11 ч.4 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2465 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після вступу постанови в законну силу або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.В.Богомолова