ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/497/22Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 33/817/200/22 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Заплітної І.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Заплітної І.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 04.01.2022 року о 00 год. 36 хв. в м.Тернополі по вул.15 Квітня, керував транспортним засобом марки Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 ARBF-0443 (повірка дійсна до 14.12.2022 року) та огляду в КНП ТОМЦСНЗ ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, що передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Заплітна І.А. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2022 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що спірну постанову вважає такою, що винесена із порушеннями норм матеріального та процесуального права, викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано норми законодавства, що визначають порядок проходження огляду особою на стан сп`яніння та зроблено хибний висновок про дотримання працівниками поліції такого порядку.

Посилається на те, що досліджені судом відеоматеріали не підтверджують відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Після пропозиції поліцейського пройти такий огляд на місці ОСОБА_1 погодився, але попросив дозволити йому скористатися правом на правову допомогу, а також намагався з`ясувати причину необхідності проходження такого огляду, так як після зупинки поліцейський не повідомив йому про це.

Стверджує, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що спиртних напоїв не вживав, однак поліцейськими це було розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого було складено протокол.

Наголошує на тому, що поліцейські на місці зупинки не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та він не відмовлявся від цього, що підтверджується відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, долучених до адміністративних матеріалів.

Звертає увагу на те, що наявне у адміністративних матеріалах направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в медзакладі факту пропонування ОСОБА_1 такого огляду не доводить.

Посилається на те, що в направлені вказано про те, що працівником поліції Місюрою P.A. було доставлено ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони, що не відповідає дійсності та не підтверджується матеріалами відеофіксації.

Вважає, що у протоколі, який по своїй юридичній природі є документом, у якому сформульовано обвинувачення, висунуте ОСОБА_1 , не містить посилання на обов`язкову ознаку адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тобто повторність.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Заплітну І.А., яка підтримала подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258147 від 04.01.2022 року, відповідно до якого поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільської УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Місюрою Р.М., зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 04.01.2022 року о 00 год. 36 хв. в м.Тернополі по вул.15 Квітня, транспортним засобом марки Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 ARBF-0443 (повірка дійсна до 14.12.2022 року) та огляду в КНП ТОМЦСНЗ ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до рапорта поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільської УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції Місюри Р.М., під час несення служби в період часу з 20:00 год. 03.01.2022 року по 08:00 год. 04.01.2022 року в складі екіпажу Юпітер 0103 спільно з ОСОБА_3 , близько 00 год. 36 хв. в м.Тернополі вул. 15-го Квітня було виявлено автомобіль Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби був неосвітленим державний номерний знак. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці і порушення мови. На підставі наявних ознак водієві ОСОБА_1 було запропоновану пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest 6810 ARBF-0443 чи в медичному закладі та водій категорично відмовився.

Полісмен вказав, що під час перевірки документів було з`ясовано, що ОСОБА_1 позбавлений права керування т/з, оскільки раніше притягувався до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час несення служби, а саме, 04.01.2022 року о 00 год. 36 хв. в м.Тернополі по вул.15 Квітня, поліцейськими виявлено водія ОСОБА_1 та повідомлено останньому, що він в порушення п.2.9 (в), 2.1 (а) ПДР, керував т/з марки марки Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не освітлювався д.н.з., що не дозволило визначити символи з відстані 20 м, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу.

З відеозапису камер поліцейських також вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, відповіді не надавав, а повторював, що йому потрібно порадитися. Такі дії ОСОБА_1 поліцейські вірно розцінили як відмову від проходження від огляду, про що роз`яснили останньому.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 січня 2022 року, з якого вбачається, що за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови.

В матеріалах справи наявна копія постанови Тернопільського міськрайонного суду від 11.10.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Таким чином, на момент вчинення адміністративного правопорушення 04.01.2022 року, ОСОБА_1 повторно вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим доводи апелянта щодо невірної кваліфікації працівниками поліції дій останнього, є необґрунтованими.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не дав оцінки аргументам сторони захисту, зокрема щодо порушень норм КУпАП та Інструкції, оскільки дані посилання не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що було підставою для зупинки його транспортного засобу, оскільки поліцейський повідомив водія про причину зупинки, окрім того, вказані обставини не спростовують склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що досліджені судом відеоматеріали не підтверджують відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису вбачається, що працівник поліції неодноразово пропонував останньому пройти даний огляд та відповіді не отримав, тому правильно розцінив такі дії водія, як відмову від проходження огляду.

Необґрунтованими є твердження апелянта про порушення прав ОСОБА_1 на правову допомогу адвоката та з`ясування причин необхідності проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису працівник поліції надав можливість останньому спілкуватися з адвокатом у телефонному режимі та вказав причину зупинки, а саме у транспортному засобі в темну пору доби не освітлювався держаний номерний знак, що не дозволило визначити символи з відстані 20 м.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо проведення огляду іншим технічним засобом, оскільки відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та вказаного технічного засобу в протоколі огляд проводився газоаналізатором Аlcotest 6810 ARBL- 00443 та на дату огляду технічних засіб був чинний.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено прав як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки на наявних у матеріалах справи відеозаписах, працівник поліції детально роз`яснив права та обов`язки останньому.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що не зафіксовано самого факту складання протоколу, оскільки це не впливає на доведеність вини останнього.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.ст. 256 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Окрім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Заплітної І.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя