Справа №521/8602/22
Номер провадження 3/521/6498/22
ПОСТАНОВА

ВСТУПНА ЧАСТИНА

01 серпня 2022 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси О. В. Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними:

01 червня 2022 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 не повному обсязі виконувала батьківські обов`язки, внаслідок чого неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно покинула місце мешкання та не виходила на зв`язок.

За даним фактом інспектором відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КпАП України (протокол серія ВАВ 179269).

Суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України за кваліфікуючою ознакою: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Судовий виклик та явка учасників:

ОСОБА_1 в день надходження матеріалів справи про адміністративне правопорушення до суду співробітниками поліції доставлена не була.

З листа начальника ТУ ДСА від 06 червня 2022 року вбачається, що для забезпечення потреби місцевих загальних судів Одеської області, зокрема для придбання поштових марок, можливості немає. Тобто, у зв`язку з відсутністю маркованої продукції, судові повістки не направляються адресату.

Слід зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Справа перебуває у провадженні суду з 21 червня 2022 року, ОСОБА_1 добре відомо про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та про направлення його на розгляд до Малиновського районного суду міста Одеси. При цьому, суд ураховує те, що остання до суду не з`явилась, ходом руху справи не цікавилась, будь-яких клопотань до суду не подавала.

Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, неврахування окремих доказів, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, положення закону яким керувався суддя:

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначено ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до вимог якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-III батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ 179296 від 03 червня 2022 року, копіями протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02 червня 2022 року, протоколом допиту свідка від 03 червня 2022 року, заявою ОСОБА_1 , письмовими поясненнями неповнолітньої ОСОБА_3 від 30 червня 2022 року.

Під час судового розгляду справи обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

Мотиви призначення стягнення і судового збору:

Вимогами статті 22 КпАП України, передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В даній нормі реалізується принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Враховуючи відсутність шкоди заподіяної державі чи суспільству внаслідок вчинення правопорушення, а також приймаючи до уваги обставини, які характеризують особу порушника, відсутність достовірних відомостей щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, обставини вчиненого адміністративного правопорушення, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежившись усним зауваженням. При цьому малозначність у даному випадку не є свідченням неважливого значення для держави такого порушення. Це лише прояв розумного та справедливого ставлення до людини, яка помилившись у своїх діях не створила будь-яких несприятливих наслідків як для держави, так і для суспільства. Суддя приймає рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки є очевидним, що застосування будь-якого стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 184 КпАП України буде непропорційним вчиненому правопорушенню і особі порушника.

Судовий збір, положення закону яким керувався суддя.

Закриваючи провадження у справі, суддя не стягує судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Керуючись ст. ст. 22, 221, 252, 283, 284 КпАП України, суддя

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки судді:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 184 КпАП України, та відповідно до ст. 22 КпАП України, обмежитись усним зауваженням.

На підставі ч. 2 ст. 284 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КпАП України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О. В. Іщенко