Справа № 346/4787/21
Провадження № 33/4808/163/22
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Лесюк А.В. , на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 01 лютого 2022 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , не працюючий, громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, ОСОБА_1 24.09.2021 року о 19 год 50 хв. в м.Коломия, по вул. Достоєвського, керував т/з «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою приладу «Драгер 6820» та проведення такого огляду у мед.закладі у встановленому законодавством порядку відмовився .

У своїй АС захисник Лесюк А.В. покликається на те, що постанова судді щодо його підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 01 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження за відсутності події та складу адмінправопорушення.

01.04.2022 року ОСОБА_1 та його захисник ЛесюкА.В. не з`явивився в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про розгляд даної справи, клопотання від них до суду про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення з накладенням адмінстягнення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР , передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 24.09.2021 року;

-актом огляду на стан алкогольного спяніння з використаннням спеціальних технічних засобів ( а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.3);

- постановою серії БАБ №556054 про притягнення ОСОБА_1 до адмівідповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із переглянути відеозаписів, вбачається, що водій ОСОБА_1 підтвердив працівникам поліції, що керував транспортним засобом - «проїхав тільки метр , пив пиво».

На іншому файлі відеозапису зафіксовано, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager Аlcotest 6820" та від огляду у медичному закладі відмовився. Свідки при цьому не були присутні. Крім цього ОСОБА_1 просив не здійснювати фіксацію, не оформляти матеріали, а отже доводи апелянта про порушення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`янінння - є неспроможними та спростовуються даними відеозапису, дослідженого під час апеляційного розгляду .

Щодо доводів апелянта, що його підзахисний не перебував в стані алкогольного сп`яніння, не спростовують наявності в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Адже факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Доводи апелята щодо відсутності двох свідків під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння на місці, є безпідставними, з огляду на вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції, було дотримано у повному обсязі, позаяк було застосовані технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зміни до ст.266 КУпАП, яка регламентує процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, були внесені на підставі закону від 16.02.2021 року. Зміни до вищевказаної Інстукції у зв`язку з прийняттям цього закону не були внесені. Однак, сама Інструкція містить посилання на ст.266 КУпАП як на таку, яка регламентує процедуру проведення огляду. Вимоги зазначені в ст.266 КУпАП є імперативними.

Щодо недопустимості відеозапису як доказу винуватості ОСОБА_1 , оскільки такий записаний не безперервно, то такі твердження не заслуговують на увагу суду.

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, так як не містить ознак фальсифікації та спотворення.

Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом, а тому, місцевий суд обґрунтовано поклав його в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівників поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника поліції про законність своїх дій, а тому його слід визнати недопустимим доказом, який не входить в перелік ст.254 КУпАП.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, у апеляційного суду не виникає сумніву щодо доведеності "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням вищенаведеного, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від огляду на стан алкогольного спяніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Накладене суддею стягнення відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наслідками апеляційного розгляду постанова судді підлягає до змін відповідно п.4 ч.8 ст.294 КУпАП

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Лесюка А.В. залишити без задоволення, а постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 01 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання суду на докази винуватості - рапорти працівників поліції, як недопустимі.

В решті постанову суду залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк