Номер провадження: 33/813/965/22
Номер справи місцевого суду: 496/1775/21
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Біляївського райсуду Одеської обл. від 22.03.2022, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,а також стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 15.04.2021 о 08:10 год., в с. Дачне по вул. Верхня, 108 гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Honda д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду та продути алкотестер «Драгер» відмовився в присутності 2-х свідків-понятих, чим порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм матеріального права, з огляду на наступне:

- судом 1-ої інстанції належним чином не враховані пояснення захисника Форостенка О.О., а саме те, що ОСОБА_1 не знаходився у стані алкогольного сп`яніння, у нього виник конфлікт із поліцейським, який перевіряв його документи на «посту Дачне» у зв`язку із чим був складений протокол; ОСОБА_1 не направляли на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу; матеріали справи не містять відеозапису обставин складення адміністративного протоколу, а також не містять акту огляду на стан алкогольного сп`яніння; наявні в матеріалах справи пояснення свідків події написані однією рукою; у ОСОБА_1 не вилучався автомобіль та після складення протоколу він поїхав;

- суд 1-ої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, більш того останніх належним чином не повідомив про розгляд справи 22.03.2022.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Форостенко О.О. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, водночас ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд його апеляційної скарги за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також приписи ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за їх відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП оскільки такі твердження є голослівними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 503456 від 15.04.2021 (а.с. 1), відповідно до якого 15.04.2021 о 08:10 год., в с. Дачне по вул. Верхня, 108 гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Honda д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду та продути алкотестер «Драгер» відмовився в присутності 2-х свідків-понятих;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 3-4), з яких вбачається, що 15.04.2021 о 08:20 год. були запрошенні співробітниками поліції в якості свідків, в їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та за допомогою «Драгер» відмовився, при цьому свою провину ОСОБА_1 визнав на місці.

Апеляційний суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 про те, що він не знаходився у стані алкогольного сп`яніння оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений саме за відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, у зв`язку із чим апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи щодо відсутності в матеріалах справи відеозапису обставин складення адміністративного протоколу.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 про те, що наявні в матеріалах справи пояснення свідків написані однією рукою, проте зауважує на тому, що в зазначених поясненнях міститься графа «з моїх слів написано вірно» та підпис кожного із свідків, які написано власноручно останніми.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо його відсторонення від керування транспортним засобом, проте зазначає, що примусове відсторонення від керування транспортним засобом є правом, а не обов`язком працівників поліції, натомість чого вони не застосували цей засіб примусу щодо ОСОБА_1 не відомо.

На переконання апеляційного суду, зазначена обставина не впливає на вирішення питання щодо відсутності чи наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Окрім того, посилання ОСОБА_1 щодо розгляду судом справи за його та захисника відсутності є частково обґрунтованими, проте суд апеляційної інстанції вважає, що його відсутність у судовому розгляді справи в суді 1-ої інстанції не вплинула на правильність прийнятого судового рішення, адже під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захиснику Форостенко О.О., була надана можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки повторно були досліджені докази по справі.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що захисник Форостенко О.О. був обізнаний про судове засідання 22.03.2022, що підтверджується телефонограмою Біляївського райсуду Одеської обл. від 11.03.2022 (а.с. 25).

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи ОСОБА_1 та навпаки повністю підтверджують його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Біляївського райсуду Одеської обл. від 22.03.2022 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца