Справа № 526/1564/22
Провадження № 3/526/694/2022
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 вересня 2022 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від відділу поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого УДКСУ у Гадяцькому районі головним спеціалістом,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.08.2022 року ОСОБА_1 о 21 год. 37 хв. в м.Гадяч по вул.Соборна керував мопедом «Дельта», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння . Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою алкотестера «Драгер 6810». Результат тесту 0,68 ‰, чим порушив вимогу п.2.9а ПДР.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Також, надав письмове клопотання по закриття провадження у справі. Своє клопотання обґрунтовує тим, що свою вину не визнає і пояснив, що поліцейські його не зупиняли, а зупинилися проїжджаючи повз нього. На той момент мопед знаходився в нерухомому стані з вимкненим двигуном. Того дня він дійсно вживав пиво, але транспортним засобом не керував.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за недоведеністю наявності в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст.278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст.130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження біля транспортного засобу, який не є в стані руху особи в нетверезому стані не є доказом вчинення особою, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Досліджений судом відеозапис, який мається в матеріалах, не містить підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки мопед не знаходився в русі, а водій перебував поруч з ним.

Отже, сам факт керування ОСОБА_1 мопедом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, викладений в протоколі не доведено, не підтверджено відеозаписом, тому не приймається судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не доводиться сукупністю ознак та неспростовних доказів, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33,34, ч.1 ст. 130, ст.247, ст. 276, ст. 283-285 КУпАП, суд, -

постановив:

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Повний текст постанови складено 22.09.2022 року.

Суддя: С. А. Киричок