ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1208/22

Провадження № 3/568/839/22

09 листопада 2022 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Рівненській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 330834 від 10.10.2022 року, водій ОСОБА_1 10.10.2022 року о 15 год. 18 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп 424 км, керував транспортним засобом «ВMW 320 D», д/з НОМЕР_2 , будучи особою, стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, згідно постанови державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Попович М.М. від 27.08.2020 (виконавче провадження № 57377294), за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повістки з повідомленням та оголошення на веб-сайті судової влади. Жодних клопотань на адресу суду не надходило.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 126 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно вимог ч.3 ст.126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Так, відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 27.08.2020 року, постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома, та направляється для виконання після закінчення строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження» для її оскарження.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо надсилання постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 27 серпня 2020 року ОСОБА_1 , та що її не було оскаржено. Крім цього, зазначена постанова жодним чином не завірена, що ставить під сумнів її достовірність. Матеріали справи також не містять відомостей та доказів, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 знав про накладене на нього обмеження. Інших матеріалів, крім постанови виконавця, матеріали адміністративного провадження не мають. Жодної відеофіксації, пояснення правопорушника, свідчення свідків суду не надано. Таким чином, суд взагалі позбавлений можливості встановити, чи була подія адміністративного правопорушення.

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Оскільки суду не надані докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановлених щодо нього обмежень у праві керування транспортними засобами; належних і допустимих доказів про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП особами, уповноваженими на складання такого протоколу до матеріалів справи не долучено, у суду виник обґрунтований сумнів у доведеності поза розумним сумнівом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому суд дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись вимогами ч.3 ст.126, п.1 ст.247, ч.2 ст.251, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд.

Суддя О.М. Делалова