ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/458/22 Справа № 932/7933/21 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Філіповського Віктора Валентиновича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Філіповського В.В.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 25 липня 2021 року о 19 годині 55 хвилин водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.9-а ПДР України, знаходячись на вул. Героїв Сталінграду, 1 у м. Дніпро, керував автомобілем «Фольксваген» реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (висновок КП «ОМПЦЛЗ» № 3371 від 25.07.2021 року), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому факту, що огляд на стан сп`яніння, який проводився у закладі охорони здоров`я та за результатами якого складено висновок №3371 проведено за допомогою газоаналізатора, який станом на 25 липня 2021 року був не сертифікований, оскільки свідоцтво про повірку технічного приладу було чинне лише до 30.06.2021 року, що свідчить про недійсність результатів цього огляду.

Також вказує, що судом не досліджено та не надано правової оцінки тому факту, що ОСОБА_1 не керував у вказаний день транспортним засобом, що підтверджується, в тому числі й рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року, яким скасовано постанову стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 ставиться в порушення те, що він 25.07.2021 року о 19.55 керував авто в стані алкогольного сп`яніння, а відповідно до відеозапису в цей час він вже стояв та не рухався, що вказує на протиріччя протоколу та його відповідність фактичним обставинам справи. Більше того, зазначає, що протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки працівниками поліції, в порушення вимог ст. 254 КУпАП складено лише 03 вересня 2021 року.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримав подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №83427 від 03 вересня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; висновком КП ОМПЦЛЗ ДОР від 01.08.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 25.07.2021 року керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксована процедура проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я; рапортом працівників поліції від 03.09.2021 року, відповідно до якого 25.07.2021 року було зупинено автомобіль «Фольксваген» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ Про національну поліцію та в ході розмови у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та йому запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння на що ОСОБА_1 погодився та відповідно до висновку лікаря №3371 від 01.08.2021 року останній перебував стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок проведення медичного огляду з метою визначення стану сп`яніння передбачений розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. 15, 16 розділу ІІІ Інструкції, За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Як видно з вимог вказаної інструкції проведення такого огляду можливе як з застосування спеціальних технічних засобів (п. 9) так і шляхом проведення лабораторних досліджень біологічного середовища (п. 10).

У даному випадку, з матеріалів відеозапису слідує, що лікар, після проведення огляду на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів, з метою перевірки цих показників запропонував ОСОБА_1 здати сечу для лабораторного дослідження, на що останній погодився. Після фактичного проведення лабораторного дослідження сечі ОСОБА_1 , його результати були внесені до акту медичного огляду, на підставі якого лише 01 серпня 2021 року було складено відповідний висновок лікаря.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що висновок щодо результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 було складено на підставі проведення лабораторних досліджень, а не відповідно до показів спеціального технічного засобу, оскільки у такому разі, висновок лікаря було б складено в день проходження ОСОБА_1 відповідного огляду, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає неприйнятними доводи захисника в цій частині.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги захисника щодо тієї обставини, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 25 липня 2021 року є аналогічні його доводам під час розгляду справи судом першої інстанції, який обґрунтовано їх відхилив та з таким висновком погоджується й апеляційний суд, оскільки такі доводи спростовуються наявними у справі письмовими доказами, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння з цих підстав. Крім того, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року, яким закрито справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та на яке посилається захисник, як на доказ факту того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 25 липня 2021 року, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з відсутністю доказів наявності адміністративного порушення та не спростовано факту керування ним транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає їх неприйнятними, з огляду на таке.

Складення протоколу з порушенням процесуальних строків само по собі не може виключати склад адміністративного правопорушення, а стосується питання його допустимості, як доказу, тобто його оформлення (збирання доказу) відповідно до встановленого законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом положень ст. 254 КУпАП, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи винуватості у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій, що узгоджується з вимогами ст. 256 КУпАП.

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, після того, як ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння 25 липня 2021 року, 01 серпня 2021 року лікарем було складено висновок щодо результатів цього огляду, який в подальшому було направлено до УПП в Дніпропетровській області для складання протоколу. Після отримання вказаного висновку, уповноваженою особою, з метою забезпечення права на захист ОСОБА_1 , останньому направлено запрошення до УПП ДПП в Дніпропетровській області (а.с. 5) на 03 вересня 2021 року для встановлення усіх відомостей про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, надання пояснень з приводу вказаних подій та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки ОСОБА_1 не з`явився за викликом до УПП ДПП в Дніпропетровській області, протокол про адміністративні правопорушення було складено у його відсутність, що вказує на відсутність у діях працівників поліції будь-яких невідповідностей вимогам ст. 254 КУпАП.

Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 254 КУпАП унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції .

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення..

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Філіповського Віктора Валентиновича залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун