ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 628/733/21 Номер провадження 33/814/422/22Головуючий у 1-й інстанції Клімова С.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Купянського міськрайонного суду Харківської області від 20 травня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 травня 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 06.03.2021 року, о 21 год. в с. Глушківка Харківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю в працівників поліції спеціального засобу для проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Окрім того вказує на безпідставність не взяття до уваги показів свідка ОСОБА_2 , який на думку суду є зацікавленою особою.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №162658 від 06.03.2021 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом «відмовився від проходження»,

пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєних правопорушень та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції чинній на час скоєння правопорушення), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Щодо посилань апелянта на порушення положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів справи, а саме пояснень свідків, які були залучені працівниками поліції в порядку ч. 2 ст. 266 КУпАП, яка в редакції на час скоєння правопорушення, передбачала проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається факт перебування водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю, порушення мови, агресивна, неадекватна поведінка.

З метою з`ясування всіх обставин скоєного правопорушення, судом першої інстанції були допитані свідок ОСОБА_4 , які надав пояснення аналогічні з письмовими та працівник поліції ОСОБА_5 , пояснення якого узгоджуються з поясненнями свідків та обставинами, зафіксованими в протоколі.

При цьому суд не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , який перебуває в дружніх стосунках з правопорушником та їхав з ним в одній машині, оскільки його свідчення є намаганням надати можливість ОСОБА_1 уникнути відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд обґрунтовано надав їм критичної оцінки.

Жодних заперечень чи незгоди щодо недотримання порядку огляду на стан сп`яніння на місці, чи не направлення його до медичного закладу, водій ОСОБА_1 не висловлював та відмовився від дачі будь-яких пояснень, в тому числі від нього не надходило застережень щодо відсутності у працівників поліції засобу для проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, про що він повідомляє в своїй апеляційній скарзі.

Так, одним з доводів апеляційної скарги є відсутність у працівників поліції на місці зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 спеціального приладу алкотестеру, що фактично унеможливило проходження огляду на стан сп`яніння з об`єктивних причин, а не внаслідок ухилення водія від його проходження.

Відхиляючи вказане твердження апелянта, необхідно зазначити про його бездоказовість, оскільки вказана обставина не доводиться жодними належними доказами по справі.

Таким чином під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження обставини, які свідчать про відсутність в діях притягнутого події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна