Справа № 146/1068/22

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2022 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого адміністративних стягнень,

за ч. 1 ст. 184 та ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2022 року біля 20:30 год в смт. Вапнярка ОСОБА_1 ухилявся від виконання батьківських обов`язків по догляду за неповнолітньою донькою ОСОБА_2 2009 року народження, яка вживала алкогольні напої, саме вино на дні народження у подружки

Крім того, 01 жовтня 2022 року біля 20:30 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , а саме спричинив удар лодонею по обличчю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, пояснивши, що дійсно таке правопорушення мало місце.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена та підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, серії ВАБ 445382 та серії ВАБ 445381, письмовими поясненнями правопорушника та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, та за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою) стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, з метою попередження вчинення ОСОБА_1 , нових правопорушень, враховуючи положення ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 , слід застосувати адміністративне стягнення, у виді штрафу, з метою його виховання та недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш м`якого стягнення не досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», установлений на 2022 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 01 січня 2481 грн.

Таким чином з ОСОБА_1 , підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 173-2, 221, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 та ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн (триста сорок гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.) судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: І. В. Скаковська