Справа № 161/4179/22 Провадження № 33/802/435/22 Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

його захисника адвоката Щербяка Н.В.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Щербяка Н.В. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 30.03.2022 о 00 год 02 хв у м. Луцьку, на вул. Рівненська, 22, він керував транспортним засобом, марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Щербяк Н.В. оскаржує його з мотивів незаконності та необгрунтованості. Посилається на порушення порядку розгляду його справи у суді першої інстанції. Стверджує, що ОСОБА_1 хотів пройти огляд у медичному закладі, однак працівники поліції йому відмовили. Посилається на відсутність свідків у даній справі. З огляду на наведене, просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Щербяка Н.В., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Посилання, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 30.03.2022 серії ДПР18 № 113377, 30.03.2022 о 00 год 02 хв у м. Луцьку, на вул. Рівненська, 22, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, його результат складає 0,98 ‰ (а.с.5).

Крім того, апеляційним судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується тестуванням за допомогою приладу «Драгер 6810», згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,98 ‰ (а.с.3-4).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Згідно з нормами ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти регламентують, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Відеофіксацією з нагрудних камер поліцейських стверджується, що під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме: прилад «Драгер 6810» показав результат 0,98 ‰ (а.с.9, час відео: 02:59:21).

Після чого поліцейські роз`яснили особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її права, відповідно до вимог ст.268 КУпАП (а.с.9, час відео: 03:00:47).

А тому посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 хотів пройти огляд у медичному закладі, однак працівники поліції йому відмовили, є голослівними, оскільки будь-яких заяв чи клопотань після проходження огляду на огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці останній не заявляв.

Піддавати вказані докази сумніву у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Твердження сторони захисту про відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки такі твердження суперечать положенням ч.2 ст.266 КУпАП, згідно з якими огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.9).

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом є необґрунтованими, і такими, що спростовуються матеріалами справи.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 убачається, що вони були присутніми під час огляду автомобіля «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .. Щодо останнього поліцейськими було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6,7).

З рапорту працівника поліції Романюка Н.А. від 30.03.2022 вбачається, що під час нічного патрулювання ним було зупинено автомобіль марки Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 . Було встановлено, що водієм даного автомобіля є ОСОБА_1 , під час спілкування із даним водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.8).

Отже, вказаними доказами повністю підтверджується той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Жодних доказів чи документальних підтверджень, які б спростовували наведені докази, стороною захисту представлено не було.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Щербяка Н.В. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов