Провадження № 3/127/3681/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2022 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 22.05.2022 року у АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно матері їх спільної дитини, а саме чинив психологічний тиск, наніс незначні тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та суду повідомив, що у нього є спільний із потерпілою ОСОБА_2 син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Потерпіла із сином разом проживають у квартирі за адресою : АДРЕСА_2 , яку він придбав для сина. Зазначив, що 22.05.2022 року, після проведеного разом із сином часу, приїхав з ним на АДРЕСА_2 . Роздягнув сина, помив його та попросив матір погодувати дитину. На вказане прохання отримав категоричну відмову. З приводу цього у них виникло непорозуміння. Потерпіла почала кричати, кидати фрукти, які він перед тим приніс дитині та виганяти його з квартири. Крім цього, вдарила його телефоном в грудну клітку, почала провокувати його, ненормально висловлюватися та покусала руку. Він в цей час намагався витягнути руку та вийти. Коли вийшов з квартири дитина вибігла за ним. Взяв дитину та поїхав на вул. Пирогова.4, до ювенальної поліції. Вказав, що жодних протиправних дій щодо потерпілої він вчиняв. Оскільки розумів можливі негативні наслідки такої поведінки матері, приводив священика додому та водив дитину до психолога. Зазначив, що до цього випадку були неодноразові ситуації коли син телефонував йому повідомляв, що мама з ним не розмовляє, не пускає до себе в кімнату, дитина не знає, що йому робити. Дитина в паніці, в істериці. Після таких випадків він телефонував на номер 102. Вказав, що інших судових процесів щодо місця проживання дитини немає, але для недопущення неналежного виховання сина, за необхідності, вживатиме усі необхідні заходи.

Потерпіла ОСОБА_2 повідомила суду, що у неї та ОСОБА_1 є спільний син ОСОБА_1 , 4,5 роки. Вона із сином проживала за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, яку купив ОСОБА_1 для свого сина. Зазначила, що з листопада минулого року ОСОБА_1 не брав участі у вихованні та утриманні дитини. 22.05.2022 року близько 13:00 год. вона з сином була в дворі будинку. До них під`їхав ОСОБА_1 , який взяв дитину, повідомивши, що хоче йому купити машинку. Вона в свою чергу, сказала, що краще купити дитині щось поїсти, на що ОСОБА_1 зреагував нецензурним словом. Додому дитину він привіз близько 16:00-16:30 години. Вказала, що ОСОБА_1 весь час знімав на телефон все, що відбувалося в квартирі, зокрема і в той день. Зайшов на кухню та сказав їй погодувати дитину. Відповіла, що він був з дитиною чотири години, чому нічого не купив дитині, чому дитина голодна. Будучи на кухні, чула, як ОСОБА_1 в кімнаті під відеозапис вчить дитину говорити, що мама його не годує, не миє, не купає. Після цього, вона також почала знімати розмову на телефон. Запитала сина, коли він купався, на що він відповів, що вчора ввечері. Після відповіді сина, запитала ОСОБА_1 для чого він дитині каже говорити на камеру інформацію, яка не відповідає дійсності. В свою чергу, ОСОБА_1 почав тиснути на дитину, наголошуючи, що він щойно інше говорив. Внаслідок вказаного дитина почала капризувати. Далі, ОСОБА_1 намагався видерти з її рук телефон, щоб вилучити зняте відео. Проте вона міцно руками притиснула телефон до грудей та коли ОСОБА_1 намагався видерти його покусала йому руки. ОСОБА_1 намагаючись видерти у неї телефон волочив її по кімнаті, що стало причиною появи у неї синців. В цей час вона та дитина кричали та намагалися вийти з квартири. Все це чули сусіди. Якось їй таки вдалося відкрити двері та вибігти з квартири. Телефон ОСОБА_1 вдалося вирвати у неї з рук та пошкодити, проте вона забрала його назад. В цей час зі своєї квартири вийшла сусідка, побачивши яку, ОСОБА_1 пішов. Вона попросила сусідку викликати поліцію, оскільки ОСОБА_1 поламав її телефон. ОСОБА_1 , в свою чергу, схопив дитину, посадив до себе у машину та поїхав. Приїхали працівники поліції, які повідомили, що ОСОБА_1 з дитиною у відділенні поліції на Пирогова,4, оформляє звернення в про вчинене щодо нього домашнє насильство. З працівниками поліції поїхала на Пирогова.4, де і на неї і на ОСОБА_1 склали протоколи. Повідомила, що до медичного закладу не зверталася, щоб зафіксувати нанесені ОСОБА_1 тілесні ушкодження. Повідомила, що 26 липня цього року вона подала на аліменти, оскільки ОСОБА_1 їй не допомагає утримувати сина, мотивуючи тим, що вони живуть в його квартирі. Після вказаного, він її вигнав з квартири. Також в день коли суд зобов`язав його сплачувати аліменти, ОСОБА_1 написав заяву про вчинення нею щодо дитини домашнього насильства. До них приїхала комісія, яка після спілкування з нею та дитиною дійшли висновку про відсутність за повідомленим фатом домашнього насильства. Після цього вона з сином з`їхала з його квартири. Крім цього, в день прийняття рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, останній забрав дитину до себе. Три тижні дитина була в нього і він не давав можливості з сином спілкуватися, хоча вона по20-30 разів телефонувала і на номер ОСОБА_1 і на дитини номер. Де він проживав вона, на той момент не знала. Після трьох тижнів пербування дитини в батька, дізналася де проживає ОСОБА_1 та забрала дитину до себе. Повідомила, що конфлікти з ОСОБА_1 розпочалися після того, як у них припинилися відносини, як чоловіка та жінка. До цього, до неї не було жодних претензій, як до матері, жінки та коханки. Після припинення відносин, почав усім розповідати, що вона погана мама, викликав поліцію, виганяв з дому. Також повідомила, що раніше ОСОБА_1 , під час чергового конфлікту, розламав на дві частини її телефон та забрав його. Крім цього, повідомила, що дитина неодноразово розповідала, що батько вчить його що говорити і потім знімає все це на відео.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною та підтверджена сукупністю доказів, що містяться в справі.

Так, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №822877 від 22.05.2022 року, ОСОБА_1 22.05.2022 року у АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно матері їх спільної дитини, а саме чинив психологічний тиск, наніс незначні тілесні ушкодження.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22.05.2022 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 просила прийняти міри до батька її дитини ОСОБА_1 , який 22.05.2022 року близько 16:15 години перебуваючи за адресою її проживання вчинив домашнє насильство, а саме ображав її, здійснював психологічний тиск та наніс тілесні ушкодження, а також без її згоди та відома забрав їхнього спільного сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Домашнє насильство має систематичний характер та здійснюється на очах малолітньої дитини.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , яка є сусідкою ОСОБА_2 вбачається, що потерпіла є її сусідкою та проживає за адресою АДРЕСА_3 . Свідок ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях повідомила, що з досвіду спілкування з ОСОБА_2 , може охарактеризувати останню виключно з позитивної сторони. 22.05.2022 року близько 16:00 години, вона почула крик через стіну, де проживає ОСОБА_2 . В даній квартирі відбувалася гучна сварка, ОСОБА_4 кричала про допомогу і потім почала стукати в двері, намагаючись вийти з квартири. Зрозумівши, що в даній квартирі, можливо відбувається бійка, вона вийшла запитати, що трапилося, але їй ніхто не відчиняв. Через деякий час з квартири вибігла ОСОБА_2 і попросила її викликати поліцію, уточнивши про домашнє насильство. В цей час ОСОБА_1 забрав напівроздягнуту дитину і поїхав в невідомому напрямку . Також в момент, як відбувалася бійка, було чутно крики малолітнього сина, плач та неодноразово лунала фраза «папа перестань».

Згідно копії постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено останню від адміністративної відповідальності за малозначністю.

Згідно заяви ОСОБА_1 про вчинення злочину, останній звернувся до ВРУП ГУНП у Вінницькій області із заявою про заподіяння йому легких тілесних ушкоджень матір`ю його сина ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на осіб, які мають спільну дитину (дітей).

Так, з показань ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 судом встановлено, що вони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також судом з показань ОСОБА_5 та потерпілої встановлено, що після припинення між ними відносин, як чоловіка та жінки, у них виникають постійні суперечки щодо виховання та утримання дитини. В матері дитини претензії щодо неналежного фінансового забезпечення дитини, в батька претензії щодо неналежного виховання дитини. З показань ОСОБА_5 та ОСОБА_2 встановлено, що 22.05.2022 року між батьками дитини виник черговий конфлікт із вказаних питань.

З показань потерпілої судом встановлено, що ОСОБА_5 в ході конфлікту вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Про вказане свідчать образливі висловлювання ОСОБА_5 про те, що потерпіла не годує, не купає, не доглядає за дитиною. При цьому, налаштовування дитини проти матері, виключно негативна оцінка останньої в очах дитини, свідчить про зухвалість кривдника та його бажання принизити та знецінити потерпілу. Крім цього, з показань потерпілої судом встановлено, що коли ОСОБА_5 намагався насильно забрати телефон у ОСОБА_2 , останній було заподіяно домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру. Про вказане свідчить як психологічний тиск фізично сильнішого чоловіка так і активні дії останнього спрямовані на насильне вилучення телефона. Крім цього, пошкодження вказаного телефона, свідчить про намір позбавити потерпілу можливості користуватися вказаним майном, оскільки отримана ОСОБА_2 інформація за допомогою смартфона могла похитнути «ідеал» батька в очах сторонніх людей.

Суд приймає до уваги вказані показання потерпілої, оскільки вони повністю узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_3 , яка охарактеризувала потерпілу виключно з позитивної сторони. Крім цього, свідок ОСОБА_3 повідомила, що в квартирі де проживала потерпіла, 22.05.2022 року була гучна сварка, вході якої остання кричала про допомогу а заплакана дитина неодноразово просила батька зупинитися. Крім цього, свідок підтвердила, що потерпіла просила її викликати поліцію, що свідчить про неможливість зробити це самостійно, оскільки телефон був пошкоджений. Вказані показання повністю підтверджують те, що потерпілій 22.05.2022 року було заподіяно домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характер з боку ОСОБА_5 . Крім цього, вказані показання свідка спростовують надані у судовому засіданні показання ОСОБА_5 , який стверджував, що ані психологічного, ані фізичного, ані економічного насильства не вчиняв щодо потерпілої. Натомість, надаючи пояснення суду ОСОБА_5 неодноразово акцентував на неадекватності поведінки ОСОБА_2 та негативному впливу останньої на сина. Крім цього, своїми поясненнями та доказами долученими до матеріалів справи (заява про вчинення злочину, виписка із медичної карти амбулаторного хворого, фотокопії руки з ранами), ОСОБА_5 всіляко намагався себе виставити в якості жертви, постраждалої від тендітної жінки, яка заподіяла йому, як він стверджує тілесні ушкодження. На переконання суду, вказана поведінка ОСОБА_5 свідчить виключно про його бажання дискредитувати потерпілу, як в очах сина так і в очах сторонніх людей, при цьому заподіюючи велику шкоду насамперед своїй дитині. Про вказане також свідчить і те, що ОСОБА_5 для ефектності та переконливості 22.05.2022 року схопив дитину, яка була одягнута у домашній одяг та поїхав з нею у відділення поліції для складення протоколу про вчинення щодо нього домашнього насильства з боку матері їх спільної дитини. Суд критично оцінює твердження ОСОБА_5 , що після конфлікту син вибіг за ним, оскільки вказане спростоване, як потерпілою, так і свідком ОСОБА_3 , які надаючи показання повідомили суд, що дитина вибігла з квартири щоб не перебувати в епіцентрі конфлікту, а батько скориставшись цим схопив його та повіз із собою у відділення поліції.

Таким чином, із досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_5 дійсно 22.05.2022 року у АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно матері їх спільної дитини, а саме чинив психологічний тиск, наніс незначні тілесні ушкодження.

Сукупність вказаних доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_5 вчинено домашнє насильство, оскільки ним вчинено дії психологічного характеру (образи, психологічний тиск), фізичного характеру (незначні тілесні ушкодження заподіяні в процесі видирання телефону), економічного характеру (пошкодження телефону) внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 .

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства психологічного характеру (образи, психологічний тиск), фізичного характеру (незначні тілесні ушкодження заподіяні в процесі видирання телефону), економічного характеру (пошкодження телефону) внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 .

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 38 КУпАП вбачається, що у справах підвідомчих суду (судді) адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 складений стосовно вчинення ним адміністративного правопорушення 22.05.2022 року, тобто на момент розгляду справи, строки, визначені ст. 38 КУпАП вже сплили.

Таким чином, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 38, п. 7 ст. 247, 283 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: