Справа № 191/2545/22
Провадження № 3/191/781/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпре області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

ВСТАНОВИВ:

05.10.2022 року з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №864188 від 03.10.2022 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, в якому зазначено, що 24.09.2022 року об 11:15 годині гр. ОСОБА_1 знаходився в м. Синельникове на перехресті вулиці Б. Хмельницького та провулку Шкільний, де висловлювався нецензурною лайкою в адресу гр. ОСОБА_2 , на зроблені зауваження не реагував.

ОСОБА_1 повторно не з`явився у судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином 20.10.2022 року.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 24.09.2022 року після 11.00 години вона йшла додому, попередньо зателефонуваши своїй сестрі ОСОБА_3 , щоб вона її зустріла. На зустріч їй йшов ОСОБА_1 зі своєю собакою, яка була без намордника. Далі за ОСОБА_1 йшла її сестра. Підійшовши ближче до неї ОСОБА_1 сказав своїй собаці слово «фас» і собака, гавкаючи, кинулася на неї, а в цей час власник собаки нецензурно виражався на її адресу. Все це чула і бачила її сестра ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши потерпілу, суд вважає, що зазначена справа підлягає поверненню органу, який його склав, виходячи з наступного.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ст.173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Згідно ст.278 КУпАП, орган при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам статті 256 КУпАП, в якому має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Зокрема, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №864188 від 03.10.2022 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, долучено письмові пояснення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 28.09.2022 року, яка пояснила, що була свідком подій 24.09.2022 року об 11:15 годині на перехресті вул. Б. Хмельницького та провулку Шкільного, коли гр. ОСОБА_1 висловлювався в адресу гр. ОСОБА_2 нецензурною лайкою, та почав погрожувати їй фізичною розправою.

Однак, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків подій, які сталися 24.09.2022 року об 11:15 годині за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані обставини унеможливлюють на теперішній час розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим вона підлягає поверненню для доопрацювання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП - повернути до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Окладнікова