САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1722/22
Провадження №3/726/1256/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, українця за національністю, військовослужбовця, капітана, заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , -

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:
Згідно наданого на розгляд суду протоколу про військове адміністративне правопорушення № 101 від 31 жовтня 2022 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП, за спеціальним дорученням командира військової частини НОМЕР_1 було призначено заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 старшим по військовому містечку № НОМЕР_3 в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та покладено обов`язки щодо виконання організаційно-розпорядчих функцій та адміністративно-господарських обов`язків щодо здійснення керівництва та контролю за особовим складом військовослужбовців.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, капітан ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, бути взірцем для особового складу та виховувати підлеглих.

У протоколі вказано, що капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил У країни, через недбале ставлення до військової служби, яке виразилось в неналежному виконанні своїх службових обов`язків у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які настали в результаті цього, а саме: несвоєчасно здійснив доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 про прибуття на військову службу військовослужбовця солдата ОСОБА_2 , який числився як такий, що самовільно залишив військову частину з 20 вересня 2022 року.

Встановлено, що згідно рапорту (вх. № 6964 від 24 жовтня 2022 року) начальника групи персоналу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 стало відомо, що під час проведення звірки особового складу зі старшим в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) капітаном ОСОБА_1 24 жовтня 2022 року було виявлено той факт, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , який числився як такий, що з 20 вересня 2022 року самовільно залишив частину, з 26 вересня 2022 року прибув в пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 де виконував обов`язки військової служби. Про факт його повернення на військову службу капітаном ОСОБА_1 з 26 вересня 2022 року по 24 жовтня 2022 року не було своєчасно проінформовано командування частини, що не дало можливості здійснити своєчасну доповідь до ІНФОРМАЦІЯ_2 про повернення солдата ОСОБА_2 на військову службу та не було здійснено відповідні нарахування грошового забезпечення солдату ОСОБА_2 за виконання ним обов`язків військової служби за період з 26 вересня 2022 року по 24 жовтня 2022 року.

Таким чином капітан ОСОБА_1 , будучи службовою посадовою особою, належним чином не організував облік особового складу у військовому містечку № НОМЕР_3 і як результат не надав своєчасну доповідь про прибуття солдата ОСОБА_2 в пункт постійної дислокації військового містечка № НОМЕР_3 АДРЕСА_2 військової частини НОМЕР_1

Також зазначено, що 24 лютого Президент України видав Указ Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» №°64/2022. 22 лютого 2022 року Президент України видав Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022, відповідно до якого в Україні настає особливий період.

3 врахуванням вищенаведеного, станом на момент не здійснення доповіді командиру військової частини НОМЕР_1 про факт повернення 26 жовтня 2022 року на військову службу солдата ОСОБА_2 діяв особливий період і воєнний стан, а тому капітан ОСОБА_1 вчинив інкриміноване адміністративне правопорушення в час дії особливого періоду і воєнного стану.

Також зазначено, що в діях військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , капітана ОСОБА_1 вбачається суспільно-небезпечна бездіяльність у вигляді недбалого ставлення до служби що призводять до суспільно-небезпечних наслідків, які можуть настати в результаті цього.

Таким чином вказано, що в діях капітана ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 172-15 кодексу України про адміністративні правопорушення «недбале ставлення військової посадової особи до військової служби в умовах особливого періоду».

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав вказав про те, що ВСП привела до нього солдата ОСОБА_2 , який самовільно залишив військову службу з району виконання бойового завдання з Донецької області, однак відмовився приймати його, так як не може вчиняти таких дій самостійно, а тому повідомив ВСП про це. Пізніше ОСОБА_2 знову прибув за відповідною вказівкою керівництва. Також вказав, що з приводу даного факту його уже притягнуто до дисциплінарної відповідальності (долучив відповідний наказ), а тому не розуміє чому з цього самого фату ще складено протокол про адміністративне правопорушення. Просив провадження щодо нього закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про військове адміністративне правопорушення та наявні у ній докази, надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку

Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП, передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби. Частиною другою статті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Отже, недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.

Із суб`єктивної сторони недбале ставлення військової службової особи до військової служби припускає умисел, тобто виражається в умисній формі вини.

Згідно вимог ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільну-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Так, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП до матеріалів справи долучено та надано суду окрім протоколу про військове адміністративне правопорушення також рапорт від 24 жовтня 2022 року, у якому вказано про те, що під час звірки особового складу було виявлено, що солдат ОСОБА_2 , який 20 вересня 2022 року самовільно залишив військову частину знаходиться у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та вказано про необхідність призначення службового розслідування по даному факту.

Також долучено витяг із наказу № 208 від 10.08.2022 про зарахування капітана ОСОБА_1 , заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 на підставі його рапорту.

Крім того, долучено копію паспорту, картки фізичної особи платника податку та службову і медичну характеристику ОСОБА_1 , як на підтвердження обставин, що характеризують його особу.

Однак жодних належних та допустимих доказів на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП до матеріалів справи не долучено.

Також не долучено матеріалів проведеного службового розслідування, яке проводилося згідно рапорту, що міститься в матеріалах справи.

Натомість ОСОБА_1 долучив в ході судового розгляду копію наказу № 623 від 30.10.2022, згідно якого його, як заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , за фактом несвоєчасної доповіді про прибуття у військове містечко № НОМЕР_3 солдата ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено «сувору догану».

Також суд зауважує, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП є військова службова особа.

Згідно примітки до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Однак даних про те, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою та що на нього покладено організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарських обов`язків, або останній виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням до матеріалів справи не долучено, як і не долучено жодних документів, що передбачають обов`язок останнього вести облік особового складу у військовому містечку № НОМЕР_3 та доповідати чи інформувати командування частини про прибуття солдатів на військову службу.

Більше того не долучено жодного доказу на підтвердження наявності умислу у діях ОСОБА_1 на вчинення інкримінованих ним дій, а також, що його бездіяльність була наслідком недбалого ставлення до служби чи призвела до суспільно-небезпечних наслідків і яких саме.

ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу (ст.251 КУпАП).

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

За змістом вищезазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а також не конкретизовані його дії (бездіяльність) за фактичними обставинами, які він повинен був виконати за вимогами нормативних актів із особовим складом військової частини, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю (недоведеністю) події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного, ст. 62 Конституції України, , керуючись ст. ст. 7, 9, 172-15, 245, 251, 277, 278, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев