Справа № 521/1098/22
Провадження № 3/521/2242/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2021 року співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП було складено протокол, серії ААД № 221019, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення, 25.12.2021 року о 23 годині в м. Одесі, по вул. Самарська, буд. 48, водій ОСОБА_1 , керував т/з Toyota Rav4, р. н. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови.

Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини водія, матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД № 221019, відеозаписи з місця події, пояснення гр.гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання граничних та розумних строків розгляду справи, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, 23 лютого 2022р. ОСОБА_1 надав до канцелярії суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У зазначеному клопотанні ОСОБА_1 вказав, що співробітники поліції були упередженими при виявленні у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі він погодився, але попередив, що не має фізичної можливості пересісти до іншого автомобілю через серйозну травму ноги. На вказаний факт, як вказав ОСОБА_1 , співробітник поліції повідомив, що буде розцінювати це як відмову від проходження огляду.

Також, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вказав, що свідки, які були присутніми під час спілкування зі співробітниками поліції були зацікавленими на користь співробітників поліції.

На думку ОСОБА_1 , співробітники поліції мали на меті будь-яким шляхом зафіксувати факт того, що ніби-то він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а тому у нього виникли підстави недовіри до процедури огляду на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер».

Враховуючи викладене, як вказав ОСОБА_1 , він попросив співробітників поліції викликати «швидку допомогу» для того, щоб медпрацівники допомогли йому вийти з автомобілю та відвезли його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, але поліціанти на дане клопотання відповіли відмовою.

Також, ОСОБА_1 вказав, що присутні на місці події співробітники поліції та свідки особисто зазначили, що у них була нежить, а тому не мали об`єктивної моживості зафіксувати таку ознаку алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що на відеозаписах відсутні ознаки тремтіння у нього пальців рук.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі (а.с.54-59).

Під час розгляду справи, суддею було вивчено наданий до суду DVD-носії, на яких містяться відеозаписи з місця події.

Так, при дослідженні відеозапису під назвою IMG_8200 теки «автореєстратор», вбачається, що в часовому проміжку, що відповідає реальному часу з 23:00:26 по 23:01:01 на вимогу співробітників поліції зупинився автомобіль світлого кольору.

Вказаний транспортний засіб світлого кольору на вимогу співробітників поліції, здійснює зупинку, вмикаються аварійний сигнал зупинки. В свою чергу транспортний засіб патрульної поліції, також, зупиняється, однак, з огляду на темну пору доби, відблиски фар патрульного автомобіля, марку та номерний знак вказаного транспортного засобу, вивчити не уявляється можливим.

Отже, досліджуваний відеозапис містить факт зупинки в часовому проміжку, що відповідає реальному часу 23:00:26 по 23:01:01, невстановленого транспортного засобу світлого кольору, однак, особи водія на вказаному відеозаписі не зафіксовано.

Тобто, з наведених відеозаписів не вбачається підтвердження факту перебування 25.12.2021 р. о 23 год. 00 хв. за кермом транспортного засобу, саме гр. ОСОБА_1 , або особи, яка візуально на нього була б схожою.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Департаменту патрульної поліції, від 03.02.2016 року, № 100 «Про затвердження Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів із них», поліцейські патрульної поліції під час здійснення своїх службових обов`язків використовують технічні прилади та засоби, що мають функції відеозапису, зокрема, нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Згідно до розділу III вищезазначеної Інструкції, нагрудна відеокамера (відеореєстратор) закріплюється з правого боку на форменому одязі працівника патрульної поліції у позиції, яка забезпечує ефективну та якісну відеозйомку. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активуватися працівником патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні ДТП; при перевірці документів; при арешті або затриманні особи; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

У відповідності до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, як вбачається з наведеного, доказів того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, відеозаписи з відеореєстратора патрульного автомобіля чи нагрудної боді-камери співробітників поліції, не містять.

Згідно п. 1 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395, від 07.11.2015 року (із змінами, внесеними згідно із Наказом Міністерства внутрішніх справ № 808, від 05.11.2021р.), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вона повинна керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Проте, із жодного із досліджуваних суддею відеозаписів з місця події, не вбачається факту перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу.

Наступні, досліджувані суддею відеозаписи з найменуванням 01128@023610 та 01128@165910 інформативності не несуть, осільки фіксують лише спілкування двох співробітників поліції між собою, а також роз`яснення процедури можливого проходження огляду на стан сп`яніння невідомій особі, яка, як згодом було встановлено, була запрошена в якості свідком.

На відеозаписі з найменуванням 01128@215910 в часовому проміжку, що відповідає реальному часу з 23:23:30 по 23:24:08 зафіксовано пропозицію співробітника поліції особі, яка представилася ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на яку останній погодився, заявивши, що бажає пройти огляд у медичному закладі.

В подальшому на відеозаписах з найменуваннями 01128@265910 та 01128@315910 зафіксовано як ОСОБА_1 попросив співробітників поліції викликати «швидку допомогу», оскільки самостійно вийти з автомобіля він не має можливості з огляду на травму ноги.

Проте, на зазначене прохання ОСОБА_1 співробітник поліції жодним чином не відреагував.

Відповідно до Абзацу першого пункту 4 розділу X Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук.

На досліджуваних відеозаписах з найменуваннями 01128@265910 та 01128@315910 зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Проте, не відреагувавши на заявлене ОСОБА_1 співробітник поліції розцінив це як затягування часу, а в подальшому як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого розпочав оформлення матеріалів адміністративної справи у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, тобто, відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, зі змісту на відеозапису з найменуванням 01128@365910 вбачається, як співробітник поліції прохання ОСОБА_1 кваліфікує як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого розпочав оформлення матеріалів адміністративної справи у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, тобто, відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Орім того, на відеозаписах з найменуваннями: 01128@420010, 01128@465910, 01128@515910, 01128@565910, 01128@015910, 01128@065910, 01128@115910, 01128@165910, 01128@220010 зафіксовано процес відібрання пояснень у свідків та оформлення матеріалів справи. Інших суттєвих обставин, які б мали значення для вирішення справи, на вказаних відеозаписах не зафіксовано.

Зі змісту відеозаписів з найменуванням 01128@270010, 01128@320010, 01128@370110 вбачається факт ознайомлення ОСОБА_1 зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Крім того, згідно до долучених до матеріалів справи відеозаписів, які наявні в теці «1386», на них зафіксовано процедуру оформлення матеріалів справи. Інших суттєвих обставин, які б мали значення для вирішення справи, на вказаних відеозаписах не зафіксовано.

Також, зі змісту пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Проте, вказне цим свідком спростовується досліджуваними судом відеозаписами, на яких відсутній факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, у своїх поясненнях свідок ОСОБА_2 вказав, що ним було здійснено виклик на лінію «102» та «103», так як 25.12.2021 року о 21:20 він йшов по вул. Кленовій, де побачив чоловіка, який лежав на землі. Також коли він переходив через залізничні колії, то побачив автомобіль Toyota RAV4, в якому спав чоловік, його товариш повідомив йому, що він бачив, що це авто стояло з працюючим двигуном у тому місці ще з 18:00 години.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, інших доказів перебування ОСОБА_1 25.12.2021 року о 23 год. 00 хв. за кермом транспортного засобу, до суду разом зі складеним протоколом, не було надано.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною - 17.07.1997, дата набрання чинності для України - 11.09.1997) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За змістом ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона прав і свобод громадян.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Системний аналіз ст. 247 КУпАП дозволяє зробити висновок, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Проте, дослідивши надані до суду докази, судом встановлено, що на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння саме при керуванні транспортним засобом, в матеріалах справи, докази відсутні.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доказів наявності події правопорушення до суду не надано.

Крім того, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки співробітниками УПП в Одеській області ДПП не було доведено зв`язок між станом алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його перебуванням за кермом транспортного засобу.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, проаналізувавши надані до суду докази в їх сукупності та, надавши їм оцінку, суддя не вбачає допустимих доказів вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ч.1 ст. 130, ст. ст. 1, 7, 221, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів, з дня її винесення.

Суддя: Н.В. Мирончук