Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7227/21 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П.
Категорія ч.1 ст. 130 КупАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участі захисника Олянюка В.В. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Олянюка В.Л. на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 496 грн 20 коп.

Згідно постанови суду, 09.11.2021 о 22-32год. по вул. Одеська, 55, в м. Бердичеві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку з застосуванням приладу "Драгер" та в закладі охорони здоров?я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення адвокат Олянюк В.Л. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом першої інстанції при винесенні постанови було порушено вимоги статей 245, 246, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, а тому висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що факт зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 без належних на те підстав, всупереч положень ст.35 Закону України "Про національну поліцію", а тому і протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП, за наслідком такої зупинки, як і всі інші докази, вказані у протоколі, є недопустимими доказами.

Вважає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не може становити складу адміністративно правопорушення за умови, коли така вимога про проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною, а дії працівників поліції не відповідали вимогам закону.

Зазначає, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ч.5 ст.121, ч.1, ч.2. ст.126 КУпАП, винесена працівниками поліції, оскаржена до Бердичівського міськрайонного суду та на даний час вказана справа розглядається.

Посилається на те, що в складеному поліцейським протоколі із визначених п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено лише одну ознаку - запах алкоголю з порожнини роту. Інші ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначив поліцейський при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не зазначені в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735., тому їх не можна приймати до уваги та слід виключити з обставин, зазначених в цьому протоколі.

В судовому засіданні захисник Олянюк В.Л. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених в ній мотивів.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга захисника Олянюка В.Л. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.215,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином вмотивувавши прийняте рішення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №198668 від 09.11.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 09.11.2021 о 22-32год. по вул. Одеська,55, в м. Бердичеві керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку з застосуванням приладу "Драгер" та в закладі охорони здоров?я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол. Від підпису та пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що від огляду з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 відмовився.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2021, ОСОБА_1 від проходження огляду в КНП "Бердичівська міська лікарня" відмовився.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції в протоколі зазначили лише одну ознаку, передбачену Інструкцією - запах алкоголю з порожнини роту, та зазначили інші ознаки, які даною Інструкцією не передбачені, у зв`язку з чим їх не можна приймати до уваги не впливають на висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджуються відеозаписом бодікамери працівника поліції. Відповідно до відеофайла 2835 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовляється, погоджується їхати на освідування в медичний заклад. Після того, як ОСОБА_1 вийшов з свого автомобіля, пропонує працівникам поліції неправомірну вигоду, пояснює, що вживав пиво. Почувши, що за дачу працівникам поліції неправомірної вигоди передбачена кримінальна відповідальність, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці та в медичному закладі.

Крім того з відеозапису з відеореєстратора зафіксовано факт руху та зупинки автомобіля ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Також працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортного засобу.

Посилання апелянта на те, що факт зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 без належних на те підстав, всупереч положень ст.35 Закону України "Про національну поліцію", а тому і протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП, за наслідком такої зупинки, як і всі інші докази, вказані у протоколі, є недопустимими доказами, апеляційний суд визнає безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний довід був предметом розгляду в суді першої інстанції, якому надана обґрунтована відповідь, з якою погоджується й апеляційний суд.

Також безпідставними є доводи апелянта про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не може становити складу адміністративно правопорушення за умови, коли така вимога про проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною, а дії працівників поліції не відповідали вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відеозапису, причиною зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , стало те, що автомобіль мав механічні пошкодження, характерні пошкодженням, які можуть бути отримані під час дорожньо - транспортної пригоди, працівники поліції мали цілком законне право його зупинити.

Апеляційний суд також визнає безпідставними посилання апелянта на те, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ч.5 ст.121, ч.1, ч.2. ст.126 КУпАП, винесена працівниками поліції, оскаржена до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області та на даний час вказана справа розглядається, оскільки зазначена постанова не є єдиним доказом в даній справі, крім зазначеної постанови вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується сукупністю наведених вище доказів, яка є достатньою навіть за умови скасування постанови судом.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Приймаючи рішення, суд 1-ї інстанції, дослідивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вчинення відповідних дій щодо пропонування проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі захисником Олянюком В.Л. не наведено інші, не дослідженні судом першої інстанції докази, якими б спростовувались висновки суду 1-ї інстанції, та які не були предметом перевірки під час судового розгляду.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст.ст. 285,294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Олянюка В.Л. в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: