Справа № 308/4303/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
27.09.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., з участю представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шерегі В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення порушення митних правил, запроваджену щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника ШЕРЕГІ Віктора Миколайовича на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.04.2021,
Зазначеною постановою судді від 21.04.2021 ОСОБА_1 визнаний винним з накладенням на нього адміністративного стягнення за ст.472 МК України у виді штрафу в розмірі 4 285,22 грн з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил парасольок в кількості 65 шт.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Місцевим судом встановлено, що 17.03.2021, о 19 год. 38 хв., в зону митного контролю на ділянку «В?їзд» МП «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав мікроавтобус «Мерседес-Бенц Спрінтер», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , з яким слідував в якості пасажира також ОСОБА_1 , який повертався з Угорщини, де перебував у приватних справах.
ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор», йому запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані та наявність у нього багажу, а саме: одягу, взуття, зонтиків загальною вагою 50 кг, до митного контролю подав товаросупровідні документи, а саме: рахунок FA/649/2021 від 16.03.2021 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, заявлені ним у митній декларації та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.
Під час митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_1 виявлено невідповідність даних, вказаних у митній декларації загальна вага виявленого у нього переміщуваного ним товару становить 82,8 кг.
Вищезазначений товар був поміщений у картонні коробки, які знаходилися у вантажному відсіку вказаного вище мікроавтобуса. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.
Виявлені вищезазначені товари ОСОБА_1 визнав своєю власністю, які він перевозив для власних потреб.
Вартість вилученого товару, парасольок в кількості 65 шт., згідно пред`явленого рахунка становить 130 євро, що станом на 17.03.21 згідно курсу НБУ (1 євро 32,9632 грн) становить 4285,22 грн.
ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, вчинивши своїми діями порушення митних правил, передбачене статтею 472 Митного кодексу України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Шерегі В.М. заявив клопотання, в якому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження зазначеної вище постанови судді місцевого суду від 21.04.2021, яку скасувати та винести нову про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв?язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Шерегі В.М. обґрунтовує тим, що Ужгородським міськрайонний судом дану справу про порушення митних правил розглянуто 21.04.2021 без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, а оскаржуване ним судове рішення у даній справі він наразі не отримав, ознайомившись з його текстом на сайті ЄДРСР 07.05.2021.
Апеляційну скаргу захисник Шерегі В.М. обґрунтовує тим, що на момент заповнення митної декларації ОСОБА_1 була достовірно відомою лише інформація про товар, який підтверджувався відповідними документами постачальника (відправника), які він отримав від фірми «NEW STYLE SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA» SPOLKA (Польща), відомості щодо вказаних невідповідностей стали їй відомі лише після митного огляду товару на МП «ЛУЖАНКА», тобто коли працівники митниці здійснили ваговий контроль товару.
Частина друга статті 266 МК України є дискреційною (необов?язковою) нормою, згідно якої декларант за певних умов вправі, але не зобов?язаний здійснювати фізичний огляд товару, відтак на ОСОБА_1 , на думку захисника Шерегі В.М., не було покладено обов?язку здійснювати «фізичний огляд товарів» з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах. Отже, за відсутності такого обов?язку нездійснення фізичного огляду товару не може бути поставлено особі у вину.
Також захисник Шерегі В.М. вважає, що підстав припускати, що ОСОБА_1 навмисно чи з необережності зазначено товар «парасольки загальною вагою 50 кг» не має, оскільки на час подання декларації ОСОБА_1 не володів інформацією про те, що партнером, фірмою «NEW STYLE SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA» SPOLKA (Польща), допущено помилку під час складання товаросупровідних документів, а тому, на його думку, відсутня вина ОСОБА_1 як обов?язковий елемент суб?єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
ОСОБА_1 не усвідомлював свої дії як протиправні, не передбачав, не повинен був і не міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку декларування товарів у разі переміщення через митний кордон України або можливість такого порушення, не бажав, свідомо не допускав його, легковажно не розраховував на його відвернення.
Сам висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_1 не задекларував товар парасольки, спростовується й самим протоколом про порушення митних правил, в якому зазначено, що він задекларував та підтвердив відомості про вказані ним у митній декларації товари (а.с. 31-33).
В доповненні до апеляційної скарги, поданому апеляційному суду 26.08.2022, захисник Шерегі В.М. посилається також на те, що на час вчинення правопорушення 17.03.2022, яке нібито здійснив ОСОБА_1 недекларування товарів, що перемішуються через митний кордон України було передбачено адміністративне стягнення статтею 472 Митного кодексу України у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів з конфіскацією останніх.
Згідно закону, який набрав чинності 16.06.2022, стаття 472 МК України викладена в наступній редакції «Недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів».
В протоколі про порушення митних правил у даній справі йдеться про те, що саме ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщуванні ним через митний кордон України товарів, які в даній кількості підлягають обов?язковому декларуванню.
Захисник наголошує, що з 16.06.2022 саме громадяни не можуть нести відповідальність за ст.472 МК України, що вбачається з наведеного вище її змісту після набрання відповідним Законом законної сили 16.06.2022.
Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
За приписами ч.3 ст.3 МК України норми законів України, які пом?якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред?явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Митний кодекс України не визначає які дії є умисними, а які є вчиненими з необережності. Проте згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
За змістом ст.472 МК України зазначене правопорушення характеризується умисною формою вини. У справі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв з умислом, спрямованим на порушення зазначених митних правил.
Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
З цих підстав захисник Шерегі В.М. просить апеляційний суд на підставі ст.ст. 3,527,528,529,472 МК України, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283-285, 287-291, 294 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення (справі про порушення митних правил) відносно ОСОБА_1 закрити у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, а «визначений протоколом товар» повернути ОСОБА_1 «для ввезення за митну територію України» (а.с. 53-54).
Заслухавши доводи захисника Шерегі В.М., який підтримав подані ним клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження оскаржуваної ним зазначеної вище постанови судді від 21.04.2021 щодо ОСОБА_1 , а також уточнену апеляційну скаргу, які просив задовольнити з наведених у них підстав, думку та доводи представника Закарпатської митиці Зубенка І.І., який повністю заперечив проти клопотання та апеляційної скарги захисника Шерегі В.М., посилаючись також на законність оскаржуваного у даній справі судового рішення, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Клопотання захисника Шерегі В.М. про поновлення йому строку на апеляційне оскарження наведеної вище постанови судді місцевого суду від 21.04.2021 підлягає задоволенню з таких підстав.
Під час розгляду даної справи Ужгородським міськрайонним судом 21.04.2021 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Шерегі В.М. не були присутні і жодного доказу про отримання ними копії оскаржуваного у даній справі кінцевого судового рішення винесеної щодо ОСОБА_1 постанови від 21.04.2021 матеріали даної справи не містять.
З доводів захисника Шерегі В.М. вбачається, що зі змістом неотриманої ним на день складання апеляційної скарги (11.05.2021) постанови судді щодо ОСОБА_1 від 21.04.2021 він ознайомився на сайті ЄДРСР 07.05.2021, а апеляційну скаргу подано ним 11.05.2021 в межах передбаченого ст.294 КУпАП десятиденного строку, початком якого є наступний день після винесення оскаржуваної постанови судді місцевого суду.
Апеляційна скарга захисника Шерегі В.М. підлягає задоволенню частково з таких підстав.
На день розгляду даної справи апеляційним судом оскаржувана захисником Шерегі В.М. постанова судді Ужгородського міськрайонного суду щодо ОСОБА_1 від 21.04.2022 не набрала законної сили.
Зі змісту статті 487, частини п?ятої статті 529 Митного кодексу України слідує, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Згідно статті другої Кодексу України про адміністративні правопорушення законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.
Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.
Статтею сьомою КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до статті восьмої КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які пом?якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно статті дев?ятої КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною першою статті 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
На день розгляду даної справи апеляційним судом за змістом статті 472 МК України, за якою притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Відповідні зміни до статті 472 МК України набрали чинності 16.06.2022 з дня їх опублікування.
Згідно частини другої статті 471 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.
Згідно санкції ч.2 ст.471 МК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.
До внесення змін до статті 472 МК України було передбачено адміністративну відповідальність за недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів з їх конфіскацією.
Тобто після внесення змін до ст.ст. 471, 472 МК України, що набрали чинності 16.06.2022, пом?якшено адміністративну відповідальність за недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України саме громадянами (до внесення змін таку було передбачено саме статтею 472 МК, а наразі, з 16.06.2022 частиною 2 ст.471 МК).
Враховуючи наведене, а також те, що згідно ч.2 ст.8 КУпАП у зв?язку із пом?якшенням на даний час відповідальністі за вказане вище адміністративне правопорушення, яке має зворотну силу (поширюється і на правопорушення, вчинене до видання Закону № 2058-IX від 16.02.2022, що набрав чинності 16.06.2022) дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати саме за ч.2 ст.471 МК України з накладенням на нього відповідного вказаного вище адміністративного стягнення у разі доведення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у даній справі.
Питання про пом?якшення в даному випадку відповідальності за адміністративне правопорушення порушення митних правил щодо недекларування товару ОСОБА_1 з перекваліфікацією його дій та накладенням адміністративного стягнення наразі саме за ч.2 ст.471 МК України може бути вирішено у разі доведеності його вини, яка оспорюється повністю у наведеній вище апеляційній скарзі його захисника Шерегі В.М.
Згідно порядку провадження у справах про порушення митних правил, передбаченого, зокрема, статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 522 МК України визначено наступні органи, уповноважені розглядати справи про порушення митних правил.
Справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, частинами першою і другою статті 471, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.
Справи про порушення митних правил, передбачені частиною шостою статті 470, частиною третьою статті 471, статтями 472, 473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).
Оскільки станом на 16.06.2022 справу про порушення митних правил, передбачене частиною другою статті 471 МК України, за якою слід кваліфікувати дії ОСОБА_1 , у разі доведення його вини, уповноважений розглядати відповідний митний орган, оскаржене у даній справі судове рішення постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.04.2021 щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з поверненням згідно п.1 ч.1 ст.527 МК матеріалів даної справи Закарпатській митниці для додаткової перевірки.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 527 ч.1 п.1, 529 ч.5 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката ШЕРЕГІ Віктора Миколайовича задовольнити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.04.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за статтею 472 МК України скасувати, а матеріали даної справи повернути Закарпатській митниці для додаткової перевірки (належного оформлення).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя