Справа № 755/6279/22
Провадження №: 3/755/3698/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2022 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. проаналізувавши, у порядку ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП), при підготовці до розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КпАП, установила :

у провадженні суду перебуває указана справа про адміністративне правопорушення, у якій, у відповідності з положеннями ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при її розгляді зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи, тобто в т.ч. визначитися з тим чи наявні у справі обставини вказані в ст. 253 КпАП.

В цій ситуації Суд, у порядку ст. 278 КпАП, з`ясував таке.

Згідно ст. 1 КпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (абз. 3 ст. 7 КпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.07.2022 слідує, що 12.07.22 близько 15:30 год. за адресою АДРЕСА_1 особа, що притягається до адміністративної відповідальності вчинила домашнє насильство економічного хаарктеру відносно своєї сестри, а саме зняла належні їй кошти з картки і витратила на свої потреби.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 12.07.22 слідує, що її брат взяв її зарплатну карту та зняв з неї грошові кошти в сумі 5 000 грн., однак відмовляється повертати, обгрунтовуючи це тим, що не брав коштів.

Тим самим описана картина подій у поясненнях потерпілої та дані відмічені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо картини подій дисонують з нормою ст. 173-2 КпАП.

Так, згідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КпАП у ній ідеться про вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

В той час, як Кримінальний Кодекс України передбачає у собі в т.ч. відповідальність за кримінальні правопорушення проти власності визначені в Розділі VI вказаного Кодексу (залежно від сукупної картини подій, в цій ситуації, може йти мова про діяння вказані в ст. 185 чи ст. 190 КК).

Також, щодо описаної картини подій слід відмітити, що в постанові від 14 лютого 2019 року в справі № 454/420/17 Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки, як платіжні інструменти засоби доступу до банківських рахунків, відповідають визначенню поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів, а тому при заволодінні ними, залежно від фактичних обставин справи, може йтися про діяння визначене ч. 1 ст. 357 КК при установленості даних указаних в ст. 91 КПК.

Відповідно до ст. 253 КпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Однак, згідно ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто, в силу норм КПК, у т.ч. його ст. 214, серед підстав котрі обумовлюють унесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань постанови суду ухваленої відповідно до ст. 253 КУпАП не має.

А тому, Суд убачає слушним направити матеріали цієї справи прокурору для аналізу наведених даних в цьому судовому рішення та у разі, якщо після їх дослідження (самостійного вивчення) він дійде висновку про виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слушним буде унесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у порядку ст. 214 КПК України.

З урахуванням того, що у разі, якщо прокурор дійде висновку про відсутність інформації про вчинення кримінального правопорушення справу має бути повернуто до цього місцевого суду для розгляду у порядку КпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 278, 253, 283, 285 КпАП суддя постановила:

справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити прокурору - керівнику Дніпровської окружної прокуратури міста Києва для аналізу, у порядку ст. 214 КПК України, наведених у ній даних на предмет перевірки наявності або ж відсутності обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

С у д д я Оксана БІРСА