Справа № 550/42/22
Провадження № 3/545/289/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2022 р. Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Гальченко О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу в АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , працюючу: фізична особа - підприємець, інші дані суду не відомо,

за ст. 164 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.01.2022 року, ФОП ОСОБА_1 , порушила порядок ведення господарської діяльності, передбачений ч. 20 ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», а саме : реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії, що зафіксовано в акті № 9652/16-31-09-01/ від 19.11.2021 року, її дії кваліфіковано за ст. 164 ч.1 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Панченко О.О. надала заяву про розгляд справи без їх участі та письмові пояснення, в яких вказала, що 10.11.2021 року в.о начальника ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ПОЛТАВСКІЙ ОБЛАСТІ - ОСОБА_2 було видано Наказ № 2798-П «Про проведення фактичної перевірки» у відповідності до якого на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5, п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-УІ, ст. 16 Закону України від 19.01.1995 № 481-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива, наявності ліцензій було вирішено провести з 11 листопада 2021 року фактичну перевірку тривалістю 10 діб ФОП ОСОБА_3 за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: АДРЕСА_2 , кафетерій «ОСКАР», за період з 01.01.2020 року по дату закінчення перевірки у порядку, встановленому Податковим кодексом України., копія наказу надається.

В свою чергу, з 11 листопада 2021 року фактичну перевірку ( у відповідності до Наказу № 2798-П від 10.11.2021 року ) ФОП ОСОБА_3 за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: АДРЕСА_2 , кафетерій «ОСКАР» не було проведено, оскільки перевіряючих не було допущено до перевірки з огляду на те, що 11.11.2021 року кафетерій «ОСКАР» тимчасово був закритий, так як проводилася інвентаризація майна, про що свідчить лист від 11.11.2021 року, копія надається.

З огляду на те, що з 11.11.2021 року фактичну перевірку так і не було розпочато, 17.11.2021 року до кафетерію «ОСКАР» знову прибули представники ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ПОЛТАВСКІЙ ОБЛАСТІ для проведення перевірки на підставі Наказу № 2798-П від 10.11.2021 року.

Проте, так як вищевказаний наказ не містив посилання на будь-які повідомлення/інформацію про порушення ФОП ОСОБА_4 законодавства, чи інші підстави, що спричинили необхідність призначення фактичної перевірки, перевіряючих, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було допущено до проведення фактичної перевірки.

25.11.2021 року через засоби поштового зв`язку було отримано Акт про результати фактичної перевірки від 19.11.2021 року ( Акт перевірки ), який був надісланий на адресу заявника також 19.11.2021 року.

Слід зауважити, що перевіряючі 19.11.2021 року не приїздили до ФОП ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання Акту перевірки.

03.12.2021 року на адресу ГУ ДПС у Полтавській області в інтересах ФОП ОСОБА_7 , якої діє адвокат Панченко О.О., було надіслано заперечення на Акт перевірки.

16.12.2021 року об 11-00 год. відбувся розгляд заперечень на Акт перевірки, за наслідками якого було складено відповідачем було складено та надіслано на адресу АБ «ОЛЕНИ ПАНЧЕНКО» та ФОП ОСОБА_1 лист «Про результати розгляду заперечення до акту фактичної перевірки» від 17.12.2021 року № 8806/16-31-09-02, в якому було повідомлено позивача та мене, як його представника, що «...обставини, наведені в запереченнях підприємства ніяким чином не впливають на обґрунтованість висновків акту перевірки від 19.11.2021 року № 9652/16-31-09-01/...».

24.12.2021 року позивачем було отримано податкове повідомлення - рішення від

20.12.2021 року № .

Повідомлення - рішення від 20.12.2021 року № було оскаржено до Полтавського окружного адміністративного суду, яким 17.01.2022 року було прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи наразі триває.

Вона - адвокат Панченко Олена Олександрівна, як представник ОСОБА_1 , вказує, що зазначена особа свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КУпАП не визнає.

По - перше, прохає суд звернути увагу на те, що в пунктах 12-14 розділу II «Оформлення протоколів про адміністративні правопорушення» «Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 № 566, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 р. за № 1046/29176 ( надалі за текстом Інструкція № 566 ) визначено наступне : «12. У разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в органі доходів і зборів. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до органу доходів і зборів для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою ( місцезнаходженням, податковою адресою ) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі.

13. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ( додаток 2 ).

14. Протокол в день складання реєструється посадовою особою органу доходів і зборів в Журналі реєстрації протоколів та постанов про адміністративні правопорушення (додаток 3) та не пізніше наступного робочого дня відомості вносяться до відповідної інформаційної системи.».

В даному випадку, взагалі не вбачається, що стало на заваді скласти протокол за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Посадова особа ГУ ДПС у Полтавській області, складаючи протокол відносно ОСОБА_7 , не пересвідчилася в тому, чи була повідомлена остання про дату, час та місце складання відносно неї протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Так, слід зазначити, що ОСОБА_1 , лише після 14-00 год. 17.01.2022 року отримала повідомлення № 747/6/16-31-09-02 від 13.01.2022 року про запрошення її на 11-00 годину з питання ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення згідно вимог ст. 164 КУпАП.

Отже, головним державним інспектором - Лисенко Аллою Іванівною при складанні протоколу № 207 про адміністративне правопорушення було порушено вимоги п.п. 7-10 розділу II «Оформлення протоколів про адміністративні правопорушення» Інструкції №566, а саме :

7. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту Протоколу.

Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до Протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до Протоколу окремо, про що у Протоколі робиться запис.

8. При складанні Протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у Протоколі.

Про ознайомлення із Протоколом особа щодо якої він складений, ставить у протоколі свій підпис. У разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запису протоколі, який засвідчується підписом посадової особи органу доходів і зборів.

9. Протокол складається у двох примірниках, що підписується посадовою особою, яка склала Протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є.

10. У разі відмови особи, щодо якої складається Протокол, від підписання Протоколу посадова особа органу доходів і зборів робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у разі їх наявності.

Особа, щодо якої складається Протокол, має право письмово викласти підстави своєї відмови від підписання Протоколу, які додаються до Протоколу окремо, про що робиться запис у Протоколі.

По - друге, в п. 5 розділу II «Оформлення протоколів про адміністративні правопорушення» Інструкції № 566 визначено наступне: Усі реквізити Протоколу заповнюються розбірливим почерком державною мовою. Не допускаються закреслювання або виправлення відомостей, що заносяться до Протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як Протокол підписаний особою, відносно якої він складений. У разі ненадання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, документів для складання Протоколу використовуються відомості про таку особу, наявні у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.?

В нашому випадку головним державним інспектором Лисенко Аллою Іванівною було порушено вимогу п. 5 розділу II «Оформлення протоколів про адміністративні правопорушення» Інструкції № 566.

По - третє, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками ( найманими особами ).

Відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 цього Кодексу.

Приписами ст. 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі,

- найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта ( прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється ) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид ( документальна планова/позапланова або фактична ), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової ( службової ) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення

перевірки.

Отже, підставою проведення фактичної перевірки, визначеної п.п. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Однак, варто зазначити, що Наказ від 10 листопада 2021 року № 2798- П не містить посилання на будь-які повідомлення/інформацію про порушення ФОП ОСОБА_4 законодавства, чи інші підстави, що спричинили необхідність призначення фактичної перевірки.

Даний наказ не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДПС У ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ встановлено невідповідність діяльності ФОП ОСОБА_4 вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів ( дата, номер, підпис уповноваженої особи ) встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій ( дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників ) встановлена податковим органом.

За відсутності вказаної інформації Наказ про призначення фактичної перевірки від 19.11.2021 року є протиправним.

Так, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року ( справа №640/21536/19 ) вказано, що призначення фактичної перевірки за підставами, вказаними у п.п. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України, повинно супроводжуватись з повідомленням або інформацією про порушення платником податків законодавства у відповідній сфері правовідносин.

З огляду на вищевикладене, приходимо до висновку про відсутність у Наказі від 10 листопада 2021 року № 2798- П визначених у п. 80.2 ст. 80 ПК України підстав для проведення фактичної перевірки.

Як зазначає Верховний Суд у своїй постанові від 08.10.2019 року у справі №826/11217/18 процедурні порушення при призначенні перевірки мають наслідком протиправність прийнятого керівником податкового органу наказу про проведення перевірки.

Прошу також врахувати, що причини не допуску до проведення фактичної перевірки були викладені у листі вих. № 87 від 17 листопада 2021 року, з яким було ознайомлено заступника начальника відділу Бакун С.А., крім того, у даному листі міститься підпис останнього, копія листа надається.

Відповідно до п. 81.2. ст. 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових ( службових ) осіб платника податків ( його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції ) у допуску посадових ( службових ) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими ( службовими ) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Так, як ФОП ОСОБА_4 було відмовлено у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки ( про що свідчить підпис заступника начальника відділу Бакун С.А на листі вих. № 87 від 17 листопада 2021 року ), перевіряючими в свою чергу повинно було бути складено не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт/що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого повинен був бути вручений під підпис, відразу після його складання ФОП ОСОБА_8 .

Однак, незважаючи на не допуск до проведення фактичної перевірки, 19.11.2021 року на адресу ФОП ОСОБА_4 рекомендованим листом з повідомленням про вручення був направлений Акт про результати фактичної перевірки № 9652/16-31-09-01/2461, який ФОП ОСОБА_9 отримала 25.11.2021 року.

В Акті перевірки було зазначено, що перевірку було здійснено з відома представника суб`єкта господарювання Міндіашвілі Аліни Володимирівни ( особа за довіреністю від 19.11.2015 року номер бланку НАС 420656, зареєстровано в реєстрі за № 2074 ).

Так, в Акті перевірки в якості додатку зазначається такий документ, як акт відмови від підписання в направленнях на перевірку від 17.11.2021 року № 526/16-31-09-02, який не надсилався на адресу позивача.

Під час розгляду заперечення на Акт перевірки в приміщенні ГУ ДПС у Полтавській області присутні перевіряючи підтвердили той факт, що їх не допустили до перевірки, проте вони її провели в приміщенні ТУ ДПС у Полтавській області з використанням баз даних, яких є в розпорядженні відповідача, наприклад, база даних ДПС України АІС «Податковий блок» розділу «Почекова інформація РРО».

Отже, слід зауважити, що в даному випадку дані дії перевіряючих не можна назвати, як проведення фактичної перевірки, а Акт перевірки, як належний та допустимий доказ.

По - четверте, що стосується самого Акту, прошу звернути увагу на наступне.

У вступній частині Акту про результати фактичної перевірки від 19.11.2021 року зазначено наступне: «...Відповідно до наказу від 10 листопада 2021 року № 2798-П перевірку здійснили : - заступник начальника відділу Бакун С.А. направлення № 4196 від

16.11.2021 року: - заступник начальника відділу Бакун С.А. направлення № 4197 від

16.11.2021 року...».

Відповідно до п. 80.7. ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

З огляду на вищевикладене, з Акту перевірки вбачається що так звана перевірка була «проведена» однією особою, що є порушенням п. 80.7. ст. 80 Податкового кодексу України.

Також, у вступній частині Акту про результати фактичної перевірки від 19.11.2021 року зазначено наступне: «...перевірку здійснено з відома представника суб`єкта господарювання: Міндіашвілі Аліни Володимирівни ( особа за довіреністю від 19.11.2015 року номер бланку НАС 420656, зареєстровано в реєстрі за № 2074 )...».

В даному випадку, варто зазначити, що твердження «...перевірку здійснено з відома представника суб`єкта господарювання: Міндіашвілі Аліни Володимирівни...» не відповідає дійсності з огляду на лист вих. № 87 від 17 листопада 2021 року, в якому саме і викладені причини не допуску до проведення фактичної перевірки.

Знову ж таки наголошуємо на тому, що з даним листом було ознайомлено заступника начальника відділу Бакун С.А., крім того, у даному листі міститься підпис останнього.

По - п`яте, в описовій частині Акту про результати фактичної перевірки від 19.11.2021року зазначено наступне: «...Перевіркою встановлено факт реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв без наявності ліцензії. Згідно баз даних ДПС України АІС «Податковий блок» розділу «Почекова інформація РРО» встановлено, що в перевіряємий період у кафетерії «Оскар» ФОП ОСОБА_1 здійснена роздрібна торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Термін дії ліцензій на роздрібну торгівлю тютюновими виробами №2000207 від 09.02.2020 року до 09.02.2021 року, на роздрібну торгівлю алкогольними напоями № 2000207 від 09.02.2020року до 09.02.2021 року.

Термін дії наступних ліцензій з 10.02.2021 року. Таким чином, 09.02.2021 року здійснювалася торгівля без наявності відповідних ліцензій, чим порушено вимоги ч.20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95 ВР в частині роздрібна торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями може здійснюватись СГД всіх форм власності за наявності у них ліцензії...».

З даного приводу варто зазначити наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95.

Відповідно до ч. 13 ст. 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями ( крім столових вин ) або тютюновими виробами може здійснюватись суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Згідно зі статтею 1 Закону № 481/95 ліцензія ( спеціальний дозвіл ) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженим Кабінетом Міністрів України органом виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Ст. 14 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" від 01.06.2000 № 1775-ІІІ та постановою Кабінету Міністрів України "Про термін дії ліцензії на провадження певних видів господарської діяльності, розміри і порядок зарахування плати за її видачу" від 29.11.2009 № 1755 встановлені терміни використання ліцензій та порядок оплати за користування ліцензією.

Спеціальним законом з питань ліцензування роздрібного продажу тютюнових виробів передбачений річний термін дії ліцензій, однак не встановлений порядок обчислення строків ( перебігу ) дії ліцензій, зокрема що стосується визначення кінцевої дати дії ліцензії. У своїх постановах ВС неодноразово цитує наукову літературу та зазначає, що дата закінчення поєднана з прийменником до прийменникова конструкція в українській мові, що прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Крім того, ВС у постановах від 25.04.2018 року у справі № 803/350/17 та від 25.04.2018 року у справі № 815/4720/16 проводить аналогію з Європейською конвенцією про обчислення строків від 16.05.1972 року ( далі Конвенція ). За змістом ст. 2 цієї Конвенції термін «dies ad quem» означає день, у який строк спливає. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Конвенції, якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo.

Тобто ВС проводить аналогію між «dies ad quem» і «до», тому вважає, що при поєднанні прийменника «до» з календарною датою, така дата входить до строку.

09 червня 2020 року у справі №419/1965/18 Верховний Суд звернув увагу на те, що прийменники «до» і «по» в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Твердження Верховного Суду було б безпідставним, якби Інститут української мови НАН України у листі від 31.03.2015 р. №307/209 не зазначив: «...Прийменники «до» і «по» в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь. У межах цього спільного часового значення розрізняються лише сферами свого використання: «до» вживають в офіційно-діловому стилі, передусім у текстах ділових документів - накази, заяви, розпорядження тощо, «по» закріплений за

розмовним стилем. Отже, в офіційному вжитку для визначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь потрібно використовувати лише прийменник «до»...».

Таким чином, Верховний Суд та Інститут української мови НАН України дали однакову оцінку використання прийменників «до» та «по», що надає правову підставу для вірного визначення календарної дати чинності або виконання чого- небудь.

Таким чином, приходимо до висновку, що 09.02.2021 року - це останній день дії ліцензій, а відповідно реалізація тютюнових виробів та реалізація алкогольних напоїв в цей день не є порушенням чинного законодавства.

Також, прошу звернути увагу, що в описовій частині Акту від 19.11.2021 року на сторінці № 4 також невірно було зазначено номера ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями ( номер ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами збігається із номером ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме «...Термін дії ліцензій на роздрібну торгівлю тютюновими виробами № 2000207 від 09.02.2020 року до 09.02.2021 року, на роздрібну торгівлю алкогольними напоями № 2000207 від 09.02.2020 року до 09.02.2021 року...» ).

По - шосте, відповідно до п.86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок ( крім камеральних та електронних перевірок ) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками ( у разі наявності ). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт ( довідка ), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Довідка перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Строк складення акта ( довідки ) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом ( з урахуванням його продовження ).

У разі незгоди платника податків з висновками акта ( довідки ) такий платник зобов`язаний підписати такий акт ( довідку ) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта ( довідки ) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 86.5. ст. 86 Податкового кодексу України Акт ( довідка ) про результати фактичних перевірок, визначених ст. 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт ( довідка ) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками ( у разі наявності ).

Враховуючи вищевикладені положення, варто зазначити, що Акт про результати фактичної перевірки від 19.11.2021 року не містить підпису а ні ФОП ОСОБА_3 , а ні представника за довіреністю, ОСОБА_10 .

По - сьоме, щодо строків дії ліцензії слід додатково зазначити наступне.

Станом на 09.02.2021 року строк дії ліцензій позивача не закінчився і з цим навіть фактично погодився відповідач у відзиві на позов у адміністративній справі № 440/405/22 ( суддя - Гіглава О.В. ), враховуючи те, яку ГУ ДПС у Полтавській області було наведено судову практику у відзиві на позов.

Так, відповідач посилається на наступні постанови КАС ВС, а саме:

ПОСТАНОВА від 18 квітня 2019 року, справа № 815/1871/16, адміністративне провадження № К/9901/25471/18

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач отримав ліцензію НОМЕР_2 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та НОМЕР_3 на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, в яких зазначений термін дії ліцензій з 27 грудня 2014 року по 27 грудня 2015 року.

Отже, терміни дії даних ліцензій були особисто встановлені повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Крім того, згідно із ч1 ст. 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом ст. 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії «до 27 грудня 2015 року» та положень Конвенції, висновки судів попередніх інстанцій щодо недопущення позивачем порушень вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в останній день чинності ліцензій - 27 грудня 2015 року - є правильними.

Варто також зазначити, що судами попередніх інстанцій правильно враховано, що позивач як платник податків діяв добросовісно. Зокрема, враховуючи що дія ліцензій на роздрібну торгівлю встановлена до 27 грудня 2015 року, він заздалегідь звернувся з заявою про видачу нової ліцензії, а саме 02 грудня 2015 року. Згідно з частини 26 Закону № 481/95-ВР ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. Проте, ліцензії позивачу видані лише 31 грудня 2015 року з зазначенням в них їх реєстрації 22 грудня 2015 року, а термін дії з 31 грудня 2015 року. При цьому ЕУ ДФС в Одеській області, яке видає ліцензії, зобов`язало ОДПІ провести перевірки суб`єктів господарювання, зокрема, позивача, у яких наявні без ліцензійні дні, тобто перерва між датою закінчення дії попередньої ліцензії та датою початку дії новою виданою ЕУ ДФС України в Одеській області. .

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

ПОСТАНОВА від 22 січня 2019 року, справа №803/926/17, касаційне? провадження N K/9901/42336/18

Ч. 1 ст. 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 встановлено, що строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. За змістом ст. 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Виходячи з викладеного, суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку, що дата 25.01.2015 входить до ліцензійного терміну, з оглядку на що позивачем не були порушені вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

ПОСТАНОВА від 30 січня 2019 року, справа № 815/4128/16, адміністративне провадження № К/9901/37572/18

Тобто, визначальним фактором для правильного вирішення даної справи є встановлення терміну дії ліцензій, отриманих позивачем.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ГУ ДФС в Одеській області 15.12.2014 видало позивачу відповідні ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, терміном дії з 21.12.2014 до 21.12.2015.

Отже, термін дії вказаних ліцензій був встановлений контролюючим органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому, дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що строк дії дозвільного документа, протягом якого суб`єкт може провадити відповідну господарську діяльність, спливає у відповідний місяць та число останнього року строку, який визначений у спеціальному дозволі, тобто о 23:59 годині останнього дня визначеного строку.

Таким чином, здійснений позивачем 21.12.2015 роздрібний продаж тютюновими виробами в останній день чинності ліцензій - 21.12.2015 - є правомірним, оскільки вчинений у межах строку дії ліцензій, а тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Прохала : Винести постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підтвердження провини гр. ОСОБА_1 суду надано : копію акту від 17.01.2022 року про неявку платника податків для складання, ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення ( а. с. 1 ); пояснюючу записку до акту перевірки ( а. с. 3 ); копію поштового повідомлення з відміткою про отримання кореспонденції ФОП ОСОБА_1 25.11.2021 року ( а. с. 4 ); копію супровідного лмиста щодо направлення ФОП ОСОБА_1 акту фактичної перевірки від 19.11.2021 року ( а. с. 5 ); копію акту про неможливість вручення акту фактичної перевірки та його підписання від 19.11.2021 року ( а. с. 6 ); копію акту перевірки ( а. с. 7-10 ).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, що у матеріалах адміністративної справи містяться грубі порушення вимог чинного законодавства та прав притягуваного, відсутні належні та допустимі докази, які могли б свідчити про винність гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, тому справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-284, 287-290 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 164 ч.1 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Постанова надрукована суддею та є оригіналом.

Суддя Полтавського районного суду

Полтавської області О.О. Гальченко