Номер провадження: 33/813/1228/22 Головуючий у 1-й інстанції: Дяченко В.Г.
Єдиний унікальний номер судової справи:523/8348/22 Доповідач Базіль Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Базіль Л.В., розглянувши клопотання адвоката Бондара Олега Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2022 року постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1. ст.184 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

15 вересня 2022 року не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Бондар О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, при цьому питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, адвокат не порушував.

29 вересня 2022 року постановою Одеського апеляційного суду вищевказану апеляційну скаргу адвоката Бондара О.М. повернуто апелянту. Постанова мотивована тим, що адвокатом до апеляційної скарги не було долучено засвідчений підписами сторін витяг з договору, внаслідок чого апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга подана особою без підтвердження повноважень на оскарження судового рішення.

11 жовтня 2022 року адвокат Бондар О.М. в інтересах ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивоване тим, що оскаржувана постанова суду була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 06.09.2022 року, оприлюднена 07.09.2022 року, її копію ОСОБА_1 отримала 05.09.2022 року у канцелярії суду. 14.09.2022 року адвокатом в інтересах клієнтки була подана апеляційна скарга, яка постановою Одеського апеляційного суду від 29.09.2022 року була повернута захиснику з підстав відсутності засвідченого сторонами витягу з договору про надання правової допомоги.

Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, адвокат зазаначає, що залишення скарги без належного розгляду по суті не відповідатиме принципу ефективного поновлення в правах і вимогам справедливості та позбавить особу права на належний судовий розгляд скарги.

Посилаючись на вказані обставини, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

На підтвердження повноважень захисника, адвокат Бондар О.М. долучив до повторно поданої апеляційної скарги, договір про надання правової допомоги №29/2022 від 05.09.2022 року.

Ретельно перевіривши доводи клопотання, матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КупАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Із викладеного слідує, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив обрахування строку на апеляційне оскарження постанови судді з моменту її постановлення, а не з моменту отримання копії судового рішення, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності чи її захисником.

Закон не містить приписів, які б створювали передумови для іншого обрахування строку на апеляційне оскарження, в тому числі для захисника, як окремого суб`єкта права на апеляційне оскарження.

Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.

Апеляційний суд зважає на сталу практику, сформовану Європейським судом з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії»).

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржувана постанова прийнята судом 01 вересня 2022 року, відтак у даному випадку строк на апеляційне оскарження починає перебіг з 02.09.2022 року і спливає 12.09.2022 року включно.

Апеляційну скаргу вперше захисник подав 15.09.2022 року, повторно адвокат звернувся з апеляційною скаргою в якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження 11.10.2022 року, тобто у двох випадках адвокатом оскаржено судове рішення поза межами строку на апеляційне оскарження.

У якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, адвокат посилається на те, що копію постанови суду

ОСОБА_1 отримала 05.09.2022 року, судове рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень було оприлюднене 07.09.2022 року, вперше апеляційну скаргу захисник подав 14.09.2022 року, що на думку захисника свідчить про наявність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.

Проте, указані обставини не можуть слугувати підставами для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 була достеменно обізнана про розгляд судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення відносно неї, так як 30.08.2022 року до початку судового розгляду подавала письмові пояснення у справі (а.с. 16-18).

Копію постанови суду за результатами розгляду справи ОСОБА_1 отримала особисто під підпис 05.09.2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, що підтверджується розпискою про отримання нею копії судового рішення (а.с. 21). Указана обставина захисником не оспорюється.

Цього ж дня, тобто 05.09.2022 року в межах строку на апеляційне оскарження, між ОСОБА_1 та адвокатом Бондарем О.М. було укладено договір про надання правової допомоги №29/2022 від 05.09.2022 року (а.с.41).

Поряд з цим, як слушно зазначає адвокат, постанова суду була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 07.09.2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

Вказані обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про наявність на стороні ОСОБА_1 сукупності передумов, які вочевидь не створювали перепон для особи у реалізації права на захист, шляхом своєчасного подання апеляційної скарги.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вживала заходів, спрямованих на отримання копії судового рішення до 05.09.2022 року (в межах строку на апеляційне оскарження), проте мала перешкоди в його отриманні, матеріали справи не містять, не додано таких доказів і до апеляційної скарги.

Та обставина, що подану захисником апеляційну скаргу вперше було повернуто судом апеляційної інстанції, не має юридичного (правового) значення при вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки така скарга була подана 15.09.2022 року, тобто поза межами процесуального строку, визначеного ч.2 ст. 294 КУпАП.

Сама собою вказівка щодо наявності поважних причини для поновлення строку для апеляційного оскарження, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження

Апеляційний суд зауважує, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Сукупність указаних обставин свідчать про відсутність об`єктивних обставин, які б безумовно свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак і слугували підставами для задоволення клопотання.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апелянт не довів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення не знаходить, в зв`язку з чим у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови від 01.09.2022 року слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КупАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Бондара Олега Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу разом із доданими матеріалами повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.В. Базіль