Справа № 132/126/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2022 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №447739 від 07.01.2022 р., ОСОБА_1 07.01.2022 о 07 год, перебуваючи в в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, вчинив насильство в сім`ї відносно дружини, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковавні за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені у протоколі заперечив, пояснив, що в зв`язку з першим днем Різдва 07.01.2022, будучи напідпитку, біля 19 год вечора повернувся до себе додому. Дружині не сподобалося, що він напідпитку, остання почала на нього кричати, між ними почалася суперечка, а тому з метою, щоб дружина заспокоїлася, він взяв її за руку й вивів на вулицю. Обставини викладені в протоколі та доданому до протоколу його письмовому поясненні не зовсім відповідають дійсності, оскільки що працівник поліції написав, те він й підписав.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що 07.01.2022 після 19 год додому прийшов її чоловік ОСОБА_1 , який був напідпитку. Чоловік вживає спиртні напої не дуже часто, але вона є противником й цього. Оскільки чоловік прийшов додому напідпитку, вона почала на нього кричати і між ними виникла суперечка в ході якої вони обзивали один одного. Якраз під час суперечки до потерпілої зателефонувала їх дочка, яка почула сварку в зв`язку з чим в подальшому викликала працівників поліції. Щоб уникнути подальшої суперечки, чоловік вивів її з хати на вулицю, де вона знаходилася приблизно з півгодини. Будь-яких перепон зайти в будинок, чоловік їй не чинив, погроз з його боку не було, а вона сама вирішила зачекати поки чоловік засне. Ініціатором конфлікту вважає себе, працівників поліції вона не викликала, а це зробила їх дочка, яка чула суперечку під час розмови з нею по телефону. Якби вона (потерпіла) знала, що ця суперечка стане предметом судового розгляду, то вона би й не писала заяву до правоохоронних органів, а зробила це тому, що так їй порекомендували працівники поліції при прибутті за викликом на місце події.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №447739 від 07.01.2022 р., ОСОБА_1 07.01.2022 о 07 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, вчинив насильство в сім`ї відносно дружини, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу додано наступні докази: рапорт працівника поліції; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 ; пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Жодного іншого доказу відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області суду не надано.

Таким чином, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 підтверджуються лише заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою і в той же час в протоколі не конкретизовано статус гр. ОСОБА_2 , а саме чи є вона особою, на яку поширюється сфера дії Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" , щоб характеризувати дії ОСОБА_1 саме як домашнє насильство, оскільки в протоколі вказано, що потерпілі від правопорушення відсутні.

Водночас диспозицією ч.1ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією зазначеної норми закону, зокрема доказів, що ОСОБА_1 застосовував до ОСОБА_2 домашнє насильство та вчинив будь-які умисні дії фізичного, психологічного чи економічного спрямування з метою нанести йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Таких доказів не здобуто судом й під час розгляду справи по суті. При цьому, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні ОСОБА_2 стверджувала, що ініціатором конфлікту між подружжям стала вона, оскільки є противником вживання чоловіком спиртних напоїв.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ст. 247, ст.ст.173-2,245,251,252,283-285,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С. В. Ставнійчук