Справа № 944/1829/22 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П.
Провадження № 33/811/1077/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 3 серпня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , о 21 год. 45 хв., 13 травня 2022 року, на автодорозі М-10 Львів-Краковець, керував транспортним засобом марки «DAF BX0106ЕН/SCНМІТZ» з номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав, що вміст алкоголю становить 1,81 проміле, чим водій порушив п.2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Наголошує, що постанова місцевого суду є незаконною, винесена всупереч чинного закону, оскільки склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами.

Місцевим судом, належним чином не досліджено матеріали справи, грубо порушено право на захист, винесено хибне, незаконне та необґрунтоване рішення.

Наголошує, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, не вбачається, що саме він керував транспортним засобом, немає факту зупинки автомобіля.

Його не було відсторонено від керування транспортним засобом, відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, що підтверджує, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 12 жовтня 2022 року не прибув, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 270285 від 13 травня 2022 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено зі згоди водія, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest №6810, результат огляду становить 1,81 проміле;

- результатом прилад «Drager Alcotest 6810»(а.с.1), відповідно до якого огляд було проведено 13 травня 2022 року, результат 1,81 проміле, з результатом водій ознайомився;

- інформацією з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), з якого встановлено, що огляд було проведено за допомогою «Drager Alcotest 6810», результат якого становив 1,81 проміле;

- даними з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 ( а.с.5), з яких встановлено, що у водія транспортного засобу «DAF» р.н. НОМЕР_2 , був запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, окрім свідок повідомляв, що зазначений транспортний засіб рухався;;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, згідно якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння , результат огляду 1,81 проміле, роз`яснено права та обов`язки, зазначав, що керував автомобілем.

Аргументи апелянта, що склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, внаслідок чого постанова є незаконною та не відповідає вимогам чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження.

Як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій перебував в стані алкогольного сп`яніння; з результату приладу «Drager Alcotest 6810» (а.с.1), слідує, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння ( 1,81 проміле); із пояснень свідка ОСОБА_2 ( а.с. 5 ), що автомобіль «DAF» р.н. НОМЕР_2 рухався по дорозі, окрім того на відеозаписі водій зазначав, що керував автомобілем.

Доводи ОСОБА_1 , що місцевим судом належним чином не досліджено матеріали справи, та порушено право на захист, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як встановлено з постанови Яворівського районного суду Львівської області від 3 серпня 2022 року ( а.с. 13-16), ОСОБА_1 в судовому засіданні участь приймав, надав пояснення на підтримку своїх доводів, окрім того судом було допитано свідка ОСОБА_3 та надано їм критичну оцінку.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 в повному обсязі скористався своїми правами в суді першої інстанції, зокрема і правом на захист, окрім того суд повно та об`єктивно дослідив обставини справи та вирішив її у точній відповідності із законом.

Твердження ОСОБА_1 , що в матеріалах справи відсутні відомості про його відсторонення від керування транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водія було відсторонено від керування транспортним засобом «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень Яворівським районним судом Львівської області положень ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинені ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Яворівського районного суду Львіської області від 3 серпня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.