Справа 362/908/22
Провадження 3/362/518/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2022 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області адміністративний матеріал, що надійшов відвідділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП

встановив:

21.01.2022 о 22:30 год. у АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 вів господарську діяльність без отримання ліцензії на проведення виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону або без одержання документа дозвільного характеру, а саме вів торгівлю алкогольними напоями з метою одержання прибутку, а термін дії ліцензії на здійснення цього виду діяльності закінчився 12.12.2021.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно здійснював господарську діяльність у закладі «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою, вказаною у протоколі, однак після закінчення терміну дії ліцензії не здійснював продаж алкогольних напоїв, свій заклад мав намір закрити і на момент складання протоколу не працював. Вважає, що відсутні докази вчинення ним цього правопорушення і наголосив суду, що не отримав інший примірник протоколу від працівника поліції.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд встановив таке.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 і 252 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності <…> без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії <…>.

Дана норма є банкетною та розкривається, зокрема, у Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Так, ст. 15 цього Закону України передбачає, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначення виключного переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлення уніфікованого порядку їх ліцензування, нагляду і контролю у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності, регулюються Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

У силу ст. 1 вказаного Закону України ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

За таких обставин суб`єкт господарювання не має права здійснювати діяльність у сфері яка підлягає обов`язковому ліцензуванню при відсутності діючої ліцензії.

Суд зауважує, що закінчення терміну дії ліцензії на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пиво) 12.12.2021 у суб`єкта господарювання - ФОП « ОСОБА_1 » підтверджується матеріалами справи, а також його особистими і письмовими поясненнями.

Також суд ставиться критично до пояснень ОСОБА_1 про нездійснення господарської діяльності - продажу ним алкогольних напоїв після закінчення терміну дії ліцензії, зокрема 21.01.2022, оскільки вони спростовуються іншими доказами, що наявні при матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи убачається, що 21.01.2022 на лінію «102» надійшло повідомлення заявника - ОСОБА_2 про те, що у закладі «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснюється продаж алкогольних напоїв неповнолітнім особам, у зв`язку з чим заявниця просила направити туди працівників поліції.

Крім того, з письмових пояснень працівників вказаного закладу ОСОБА_3 (кальянщик) та ОСОБА_4 (бармен), надані ними 21.01.2022, видно, що обоє працювали у цьому закладі неофіційно. Зокрема, ОСОБА_3 вказав, що 21.01.2021 прибув до місця праці о 17 годині і до 23 години приготував там п`ять кальянів. Він же пояснив, що бармен ОСОБА_4 здійснює там продаж алкогольних напоїв, інколи йому допомагає власник - ОСОБА_1 . Бармен ОСОБА_4 пояснив, що з листопада 2021 і до 21 січня 2022 включно працює барменом у вищезазначеному закладі, де продає алкогольні напої, за що отримує винагороду. Додав, що часто відвідувачі закладу поводять себе некоректно і у його обов`язки входить «виводити» їх назовні.

Крім того, з даних протоколу огляду місця події від 21.01.2022, місце огляду -приміщення кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_2», що за адресою: АДРЕСА_4 , убачається, що при проведенні огляду виявлено барну стійку, за якою знаходилася алкогольна продукція, перелік якої наведено у даному документі.

На думку суду, усі перелічені докази узгоджуються між собою і ствердно вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, а пояснення останнього суд розцінює як його намагання уникнути відповідальності.

Крім того, твердження ОСОБА_1 про неотримання ним копії протоколу спростовуються наявністю його короткого підпису у графі «другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримав» із назначенням дати отримання 24.01.2022.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, та приходить до переконання про застосування до правопорушника адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП у виді штрафу.

Щодо додаткового стягнення у виді конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, то суд, з урахуванням усіх обставин справи, не вбачає підстав для його застосування.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 164 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 гривень судового збору.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко