КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/2876/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/5544/22

02 листопада 2022 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Миронова Тараса Миколайовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 травня 2022 року серії ГП № 127144, 31 травня 2022 року о 14-20 год. в м. Києві на просп. Бажана, 38 водій ОСОБА_1 керував автобусом Mercedes д.н.з. НОМЕР_1 , який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів на комерційній основі за маршрутом Черкаси-Київ, тобто здійснював регулярні перевезення без діючого дозволу Міністерства транспортної інфраструктури, а також без паспорта розкладу руху, чим порушив Постанову КМУ № 176 від 18.02.1997 р., п.п. 1.5; 2.1г ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 грн. на користь держави.

Роз'яснено, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст.. 308 КУпАП.

Не погоджуючись з такою постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Миронов Т.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року та закрити провадження за відсутності складу такого правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами; суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність саме в його діях складу адміністративного правопорушення та правомірності винесеної ним постанови про притягнення його як водія автобуса до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП. Вказував на те, що у складеному протоколі не зазначено, яку саме господарську діяльність здійснював ОСОБА_1 , тобто не розкрито об`єктивну сторону правопорушення. Посилався на те, що твердження суду в оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, не відповідає дійсності, оскільки повідомлення про слухання справи він не отримував. При цьому, наголошував, що ОСОБА_1 не подавав до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлення. Також вказував на те, що суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що свідчить про порушення ст. 33 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі клопотав про поновлення строку на апеляційне скарження, посилаючись на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, оскільки про розгляд справи не повідомлявся. Відомості про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався із отриманого 06 вересня 2022 року листа Дарницького районного суду міста Києва.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи та звернувся з апеляційною скаргою протягом 10 днів з дня її отримання засобами поштового зв`язку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1 та його захисник Миронов Т.М. в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Суд вважає, що неявка ОСОБА_1 та його захисника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, тому розгляд справи можливо провести у їх відсутність.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною, обґрунтованою, вмотивованою і підлягає скасуванню.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 127144, в якому зазначено, що 31 травня 2022 року о 14-20 год. в м. Києві на просп. Бажана, 38 водій ОСОБА_1 керував автобусом Mercedes д.н.з. НОМЕР_1 , який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів на комерційній основі за маршрутом Черкаси-Київ, тобто здійснював регулярні перевезення без діючого дозволу Міністерства транспортної інфраструктури, а також без паспорта розкладу руху, чим порушив ПКМУ № 176 від 18.02.1997 р., п.п. 1.5; 2.1г ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

До протоколу було долучено рапорт, фотокопію транспортного засобу, посвідчення водія, фотокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, фотокопію договору № 09 від 20 травня 2022 року, відеозапис.

Разом з тим, надані суду документи не могли бути достатньою підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Разом з тим, ознаки правопорушення, які зазначено працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають диспозиції ст. 164 КпАП, оскільки у протоколі не визначено норми якого саме закону, про ліцензування господарської діяльності чи про автомобільний транспорт було порушено ОСОБА_1 .

Норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, тому за роз`ясненнями щодо кожного із зазначених складів правопорушення слід звертатися до конкретних положень Закону України «Про автомобільний транспорт» чи до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а в протоколі і постанові суду необхідно зазначати конкретні норми закону (статтю і закон), положення Конституції, які були порушені протиправними діями, і визначити, до яких ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП, відносяться такі дії.

В даному випадку, а ні в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, а ні в постанові суду не зазначено які саме норми Закону України «Про автомобільний транспорт» чи Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» було порушено ОСОБА_1 , що б слугувало підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Беручи до уваги у сукупності встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що працівником поліції, як суб`єктом владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо правомірності складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, а також судом першої інстанції, не зазначено яку саме норму матеріального права було порушено ОСОБА_1 , що стало підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що в процесуальних документах даної справи не зазначено які саме конкретні норми матеріального права було порушено ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Таким чином, постанову Дарницького районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Миронова Тараса Миколайовича - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Куліков